LÄRAN OCH FÖRBUNDEN

- Titelbladet

- Inledning

- Kronologisk innehållsförteckning

- Kapitel

- Officiella tillkännagivanden

LÄRAN OCH FÖRBUNDEN

I JESU KRISTI KYRKA AV SISTA DAGARS HELIGA

INNEHÅLLER UPPENBARELSER SOM GAVS TILL PROFETEN JOSEPH SMITH

MED NÅGRA TILLÄGG AV HANS EFTERFÖLJARE I KYRKANS PRESIDENTSKAP

Utgiven av

Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga

Salt Lake City, Utah, USA

© 2020 by Intellectual Reserve, Inc. All rights reserved. Source: 2015/03/24

INLEDNING

Läran och förbunden är en samling gudomliga uppenbarelser och inspirerade tillkännagivanden som getts för att upprätta och styra Guds rike på jorden i de sista dagarna. Även om de flesta kapitlen är riktade till medlemmar i Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga är budskapen, varningarna och förmaningarna till nytta för hela mänskligheten och innehåller en inbjudan till alla människor överallt att höra Herren Jesu Kristi röst, som talar till dem för deras timliga välbefinnande och deras eviga frälsnings skull.

De flesta uppenbarelserna i denna samling togs emot genom Joseph Smith den yngre, Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heligas första profet och president. Andra kom genom några av hans efterföljare i presidentskapet (se överskrifterna till L&F 135, 136 och 138 samt Officiellt tillkännagivande 1 och 2).

Boken Läran och förbunden är ett av kyrkans standardverk tillsammans med Bibeln, Mormons bok och Den kostbara pärlan. Läran och förbunden är emellertid unik eftersom den inte är en översättning från ett forntida dokument, utan är av nutida ursprung och gavs av Gud genom hans utvalda profeter för att återställa hans heliga verk och upprätta Guds rike på jorden i dessa dagar. I uppenbarelserna hör man Herren Jesu Kristi milda men bestämda röst då han på nytt talar i tidernas fullbordans utdelning, och det verk som påbörjas häri är en förberedelse för hans andra ankomst, som uppfyllelse av och i samklang med alla de heliga profeternas ord sedan världens begynnelse.

Joseph Smith den yngre föddes den 23 december 1805 i Sharon i Windsor County i Vermont. I unga år flyttade han med sin familj till det som nu heter Manchester i västra New York. Det var medan han bodde där på våren 1820, när han var fjorton år gammal, som han tog emot sin första syn, i vilken han besöktes personligen av Gud, den evige Fadern, och hans Son Jesus Kristus. I denna syn fick han veta att Jesu Kristi sanna kyrka, som upprättats under Nya testamentets tid och som förvaltat evangeliets fullhet, inte längre fanns på jorden. Andra gudomliga manifestationer följde under vilka han undervisades av många änglar. Man visade för honom att Gud hade ett speciellt verk åt honom att utföra på jorden samt att Jesu Kristi kyrka genom honom skulle återupprättas på jorden.

En tid senare kunde Joseph Smith med gudomlig hjälp översätta och ge ut Mormons bok. Vid samma tid, i maj 1829, ordinerades han och Oliver Cowdery till aronska prästadömet av Johannes Döparen (se L&F 13), och strax därefter ordinerades de även till melkisedekska prästadömet av de forna apostlarna Petrus, Jakob och Johannes (L&F 27:12). Andra ordinationer följde genom vilka prästadömets nycklar förlänades av Mose, Elia, Elias och många forntida profeter (L&F 110; 128:18, 21). Dessa ordinationer innebar i själva verket en återställelse av gudomlig myndighet till människan på jorden. Den 6 april 1830 organiserade profeten Joseph Smith under himmelsk ledning kyrkan och sålunda är Jesu Kristi sanna kyrka åter verksam som institution bland människorna med myndighet att undervisa om evangeliet och att betjäna i frälsningens förrättningar (se L&F 20; Den kostbara pärlan, Joseph Smith – Historien 1).

Dessa heliga uppenbarelser togs emot som svar på böner, då behoven var stora, och föranleddes av verkliga situationer med verkliga personer inblandade. Profeten och hans medarbetare sökte gudomlig ledning, och dessa uppenbarelser intygar att de erhöll den. I uppenbarelserna ser man återställelsen och utvecklingen av Jesu Kristi evangelium samt inledningen av tidernas fullbordans utdelning. Kyrkans flytt västerut från New York och Pennsylvania till Ohio, till Missouri, till Illinois och slutligen till Great Basin i västra Amerika, och de heligas väldiga kamp i ansträngningarna att bygga upp Sion på jorden i vår tid, framgår också av dessa uppenbarelser.

Flera av de första kapitlen gäller frågor beträffande översättningen och utgivningen av Mormons bok (se kapitel 3, 5, 10, 17 och 19). En del senare kapitel återspeglar profeten Joseph Smiths arbete med en inspirerad översättning av Bibeln, under vilket många av de viktiga doktrinära kapitlen togs emot (se till exempel kapitel 37, 45, 73, 76, 77, 86, 91 och 132, som alla har direkt samband med bibelöversättningen).

I uppenbarelserna framläggs evangeliets lärosatser med förklaringar till sådana grundläggande frågor som Gudomens natur, människans ursprung, Satans existens, jordelivets ändamål, nödvändigheten av lydnad, behovet av omvändelse, den Helige Andens sätt att verka, de förordningar och förrättningar som rör frälsningen, jordens bestämmelse, människans framtida tillstånd efter uppståndelsen och domen, äktenskapets eviga bestånd och familjens eviga natur. Likaså framgår den gradvisa utvecklingen av kyrkans administrativa struktur med kallelsen av biskopar, första presidentskapet, de tolvs råd och de sjuttio samt upprättandet av andra presiderande ämbeten och kvorum. Slutligen gör det vittnesbörd som ges om Jesus Kristus – hans gudomlighet, hans majestät, hans fullkomlighet, hans kärlek och hans återlösande kraft – att denna bok är av mycket stort värde för den mänskliga familjen och ”värd jordens alla rikedomar för kyrkan” (se överskriften till L&F 70).

Uppenbarelserna skrevs ursprungligen ner av Joseph Smiths skrivare och kyrkans medlemmar delade entusiastiskt med sig av handskrivna kopior till varandra. För att skapa en mer permanent uppteckning skrev skrivarna inom kort ner dessa uppenbarelser i manuskriptböcker, som kyrkans ledare sedan använde under förberedelserna inför tryckningen av uppenbarelserna. Joseph och de tidiga heliga såg på uppenbarelserna på samma sätt som de såg på kyrkan: som levande, dynamiska och med möjlighet till förtydligande då ytterligare uppenbarelse togs emot. De insåg också att oavsiktliga fel förmodligen hade inträffat under avskrifterna av uppenbarelserna och förberedelserna inför tryckningen. Därför ombads Joseph Smith under en konferens i kyrkan 1831 att ”rätta till de fel eller misstag som han må upptäcka genom den Helige Anden”.

När uppenbarelserna hade gåtts igenom och rättats började kyrkans medlemmar i Missouri trycka en bok med titeln A Book of Commandments for the Government of the Church of Christ (En befallningarnas bok för styrandet av Kristi kyrka), som innehöll många av profetens tidiga uppenbarelser. Detta första försök att ge ut uppenbarelserna upphörde dock när en pöbelhop förstörde de heligas tryckeri i Jackson County den 20 juli 1833.

När Joseph Smith och andra ledare i kyrkan fick höra att tryckeriet i Missouri hade förstörts började de förbereda sig för att ge ut uppenbarelserna i Kirtland i Ohio. För att åter rätta till fel, förtydliga olika formuleringar och spegla utvecklingen i kyrkans lära och organisation, övervakade Joseph Smith redigeringen av texten i en del uppenbarelser inför publiceringen av Doctrine and Covenants of the Church of the Latter Day Saints (Läran och förbunden i de sista dagars heligas kyrka) 1835. Joseph Smith godkände ytterligare en utgåva av Läran och förbunden, som publicerades bara månader efter profetens martyrdöd 1844.

De tidiga sista dagars heliga värderade uppenbarelserna högt och ansåg dem vara budskap från Gud. Vid ett tillfälle i slutet av 1831 gav flera äldster i kyrkan högtidligt vittnesbörd om att Herren hade burit vittne till deras själ om sanningen i uppenbarelserna. Detta vittnesbörd publicerades i 1835 års utgåva av Läran och förbunden som de tolv apostlarnas skriftliga vittnesbörd:

DE TOLV

APOSTLARNAS VITTNESBÖRD OM

BOKEN LÄRAN OCH FÖRBUNDENS ÄKTHET

Vittnenas vittnesbörd om boken med Herrens befallningar, vilka befallningar han gav till sin kyrka genom Joseph Smith den yngre, som genom kyrkans röst utsågs i denna avsikt.

Vi känner att vi vill bära vittnesbörd för alla världens människor, för varje levande varelse på jordens yta, att Herren har vittnat för våra själar, genom den Helige Anden som utgjutits över oss, att dessa befallningar gavs genom Guds inspiration och är till nytta för alla människor samt att de verkligen är sanna.

Vi ger detta vittnesbörd till hela världen med Herren som vår hjälpare, och det är genom Gud Faderns och hans Sons Jesu Kristi nåd som vi tillåts ha denna förmån att bära detta vittnesbörd för världen, vilket vi gläder oss storligen över, och vi ber alltid till Herren att människornas barn kan få nytta därav.

Namnen på de tolv var:

- Thomas B. Marsh

- David W. Patten

- Brigham Young

- Heber C. Kimball

- Orson Hyde

- William E. McLellin

- Parley P. Pratt

- Luke S. Johnson

- William Smith

- Orson Pratt

- John F. Boynton

- Lyman E. Johnson

I senare upplagor av Läran och förbunden har ytterligare uppenbarelser och andra upptecknade handlingar tillagts såsom de togs emot och som de antogs av kyrkans behöriga församlingar eller konferenser. I 1876 års utgåva, som togs fram av äldste Orson Pratt under ledning av Brigham Young, ordnades uppenbarelserna kronologiskt och nya kapitelöverskrifter med historiska sammandrag lades till.

Från och med 1835 års upplaga ingick också sju teologiska lektioner. Dessa kallades Lectures on Faith (Föredrag över tron). Dessa hade utarbetats för att användas i profeternas skola i Kirtland i Ohio från 1834 till 1835. Även om dessa föreläsningar är värdefulla för lärdom och undervisning, togs de bort ur Läran och förbunden från och med 1921 års upplaga eftersom de inte gavs eller framlades som uppenbarelser till hela kyrkan.

I 1981 års engelska utgåva av Läran och förbunden togs tre dokument med för första gången: kapitel 137 och 138, vilka beskriver grunderna för de dödas frälsning, och Officiellt tillkännagivande 2, vilket tillkännager att alla värdiga manliga medlemmar i kyrkan kan ordineras till prästadömet, oavsett ras eller hudfärg.

I varje ny utgåva av Läran och förbunden har tidigare fel rättats till och ny information har lagts till, särskilt i den historiska delen av kapitelöverskrifterna. I den nuvarande upplagan har ytterligare datum och namn på platser justerats och andra ändringar har gjorts. Dessa förändringar har gjorts för att texten ska stämma överens med den mest korrekta historiska informationen. Annat speciellt kännetecknande för denna senaste upplaga är omarbetade kartor över de viktigaste geografiska platserna där uppenbarelser togs emot, samt förbättrade fotografier över kyrkans historiska platser, korshänvisningar, kapitelöverskrifter och sammanfattningar som alla är avsedda att hjälpa läsarna förstå och glädjas åt Herrens budskap såsom det är givet i Läran och förbunden. Informationen i kapitelöverskrifterna har hämtats från Kyrkans historia i manuskript och den publicerade utgåvan av History of the Church (kallas för Joseph Smiths historia i kapitelöverskrifterna) och Joseph Smith Papers.

KRONOLOGISK INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Datum

Plats

Kapitel

1823

september

Manchester, New York

2

1828

juli

Harmony, Pennsylvania

3

1829

februari

Harmony, Pennsylvania

4

mars

Harmony, Pennsylvania

5

april

Harmony, Pennsylvania

6, 7, 8, 9, 10

maj

Harmony, Pennsylvania

11, 12, 13*

juni

Fayette, New York

14, 15, 16, 17, 18

sommaren

Manchester, New York

19

1830

Wayne County, New York

74

april

Fayette, New York

20*, 21

april

Manchester, New York

22, 23

juli

Harmony, Pennsylvania

24, 25, 26

augusti

Harmony, Pennsylvania

27

september

Fayette, New York

28, 29, 30, 31

oktober

Manchester, New York

32

oktober

Fayette, New York

33

november

Fayette, New York

34

december

Fayette, New York

35*, 36*, 37*

1831

januari

Fayette, New York

38, 39, 40

februari

Kirtland, Ohio

41, 42, 43, 44

mars

Kirtland, Ohio

45, 46, 47, 48

maj

Kirtland, Ohio

49, 50

maj

Thompson, Ohio

51

juni

Kirtland, Ohio

52, 53, 54, 55, 56

juli

Sion i Jackson County, Missouri

57

augusti

Sion i Jackson County, Missouri

58, 59

augusti

Independence, Missouri

60

augusti

Missourifloden, Missouri

61

augusti

Chariton, Missouri

62

augusti

Kirtland, Ohio

63

september

Kirtland, Ohio

64

oktober

Hiram, Ohio

65, 66

november

Hiram, Ohio

1, 67, 68, 69, 70, 133

december

Hiram, Ohio

71

december

Kirtland, Ohio

72

1832

januari

Hiram, Ohio

73

januari

Amherst, Ohio

75

februari

Hiram, Ohio

76

mars

Hiram, Ohio

77, 79, 80, 81

mars

Kirtland, Ohio

78

april

Independence, Missouri

82, 83

augusti

Hiram, Ohio

99

september

Kirtland, Ohio

84

november

Kirtland, Ohio

85

december

Kirtland, Ohio

86, 87*, 88

1833

februari

Kirtland, Ohio

89

mars

Kirtland, Ohio

90, 91, 92

maj

Kirtland, Ohio

93

juni

Kirtland, Ohio

95, 96

augusti

Kirtland, Ohio

94, 97, 98

oktober

Perrysburg, New York

100

december

Kirtland, Ohio

101

1834

februari

Kirtland, Ohio

102, 103

april

Kirtland, Ohio

104*

juni

Fishing River, Missouri

105

november

Kirtland, Ohio

106

1835

april

Kirtland, Ohio

107

augusti

Kirtland, Ohio

134

december

Kirtland, Ohio

108

1836

januari

Kirtland, Ohio

137

mars

Kirtland, Ohio

109

april

Kirtland, Ohio

110

augusti

Salem, Massachusetts

111

1837

juli

Kirtland, Ohio

112

1838

mars

Far West, Missouri

113*

april

Far West, Missouri

114, 115

maj

Spring Hill, Daviess County, Missouri

116

juli

Far West, Missouri

117, 118, 119, 120

1839

mars

Libertyfängelset, Clay County, Missouri

121, 122, 123

1841

januari

Nauvoo, Illinois

124

mars

Nauvoo, Illinois

125

juli

Nauvoo, Illinois

126

1842

september

Nauvoo, Illinois

127, 128

1843

februari

Nauvoo, Illinois

129

april

Ramus, Illinois

130

maj

Ramus, Illinois

131

juli

Nauvoo, Illinois

132

1844

juni

Nauvoo, Illinois

135

1847

januari

Winter Quarters (nu Nebraska)

136

1890

oktober

Salt Lake City, Utah

Officiellt tillkännagivande 1

1918

oktober

Salt Lake City, Utah

138

1978

juni

Salt Lake City, Utah

Officiellt tillkännagivande 2

- *

På eller i närheten av angiven plats

KAPITEL

- Läran och förbunden 1

- Läran och förbunden 2

- Läran och förbunden 3

- Läran och förbunden 4

- Läran och förbunden 5

- Läran och förbunden 6

- Läran och förbunden 7

- Läran och förbunden 8

- Läran och förbunden 9

- Läran och förbunden 10

- Läran och förbunden 11

- Läran och förbunden 12

- Läran och förbunden 13

- Läran och förbunden 14

- Läran och förbunden 15

- Läran och förbunden 16

- Läran och förbunden 17

- Läran och förbunden 18

- Läran och förbunden 19

- Läran och förbunden 20

- Läran och förbunden 21

- Läran och förbunden 22

- Läran och förbunden 23

- Läran och förbunden 24

- Läran och förbunden 25

- Läran och förbunden 26

- Läran och förbunden 27

- Läran och förbunden 28

- Läran och förbunden 29

- Läran och förbunden 30

- Läran och förbunden 31

- Läran och förbunden 32

- Läran och förbunden 33

- Läran och förbunden 34

- Läran och förbunden 35

- Läran och förbunden 36

- Läran och förbunden 37

- Läran och förbunden 38

- Läran och förbunden 39

- Läran och förbunden 40

- Läran och förbunden 41

- Läran och förbunden 42

- Läran och förbunden 43

- Läran och förbunden 44

- Läran och förbunden 45

- Läran och förbunden 46

- Läran och förbunden 47

- Läran och förbunden 48

- Läran och förbunden 49

- Läran och förbunden 50

- Läran och förbunden 51

- Läran och förbunden 52

- Läran och förbunden 53

- Läran och förbunden 54

- Läran och förbunden 55

- Läran och förbunden 56

- Läran och förbunden 57

- Läran och förbunden 58

- Läran och förbunden 59

- Läran och förbunden 60

- Läran och förbunden 61

- Läran och förbunden 62

- Läran och förbunden 63

- Läran och förbunden 64

- Läran och förbunden 65

- Läran och förbunden 66

- Läran och förbunden 67

- Läran och förbunden 68

- Läran och förbunden 69

- Läran och förbunden 70

- Läran och förbunden 71

- Läran och förbunden 72

- Läran och förbunden 73

- Läran och förbunden 74

- Läran och förbunden 75

- Läran och förbunden 76

- Läran och förbunden 77

- Läran och förbunden 78

- Läran och förbunden 79

- Läran och förbunden 80

- Läran och förbunden 81

- Läran och förbunden 82

- Läran och förbunden 83

- Läran och förbunden 84

- Läran och förbunden 85

- Läran och förbunden 86

- Läran och förbunden 87

- Läran och förbunden 88

- Läran och förbunden 89

- Läran och förbunden 90

- Läran och förbunden 91

- Läran och förbunden 92

- Läran och förbunden 93

- Läran och förbunden 94

- Läran och förbunden 95

- Läran och förbunden 96

- Läran och förbunden 97

- Läran och förbunden 98

- Läran och förbunden 99

- Läran och förbunden 100

- Läran och förbunden 101

- Läran och förbunden 102

- Läran och förbunden 103

- Läran och förbunden 104

- Läran och förbunden 105

- Läran och förbunden 106

- Läran och förbunden 107

- Läran och förbunden 108

- Läran och förbunden 109

- Läran och förbunden 110

- Läran och förbunden 111

- Läran och förbunden 112

- Läran och förbunden 113

- Läran och förbunden 114

- Läran och förbunden 115

- Läran och förbunden 116

- Läran och förbunden 117

- Läran och förbunden 118

- Läran och förbunden 119

- Läran och förbunden 120

- Läran och förbunden 121

- Läran och förbunden 122

- Läran och förbunden 123

- Läran och förbunden 124

- Läran och förbunden 125

- Läran och förbunden 126

- Läran och förbunden 127

- Läran och förbunden 128

- Läran och förbunden 129

- Läran och förbunden 130

- Läran och förbunden 131

- Läran och förbunden 132

- Läran och förbunden 133

- Läran och förbunden 134

- Läran och förbunden 135

- Läran och förbunden 136

- Läran och förbunden 137

- Läran och förbunden 138

KAPITEL 1

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith den 1 november 1831, vid en särskild konferens för kyrkans äldster som hölls i Hiram i Ohio. Många uppenbarelser hade tidigare tagits emot från Herren, och sammanställningen av dessa och deras utgivning i bokform var en av de viktigaste frågorna som godkändes under konferensen. Detta kapitel utgör Herrens förord till lärdomarna, förbunden och buden som getts i denna tidsutdelning.

1–7: Varningens röst ljuder för alla människor; 8–16: Avfall och ogudaktighet föregår Kristi andra ankomst; 17–23: Joseph Smith kallas att återställa Herrens sanningar och makt till jorden; 24–33: Mormons bok förs fram och den sanna kyrkan upprättas; 34–36: Friden ska tas bort från jorden; 37–39: Utforska dessa bud.

1 Hör, o ni min [a]kyrkas folk, säger hans röst som bor i höjden och vars [b]ögon skådar alla människor. Ja, sannerligen säger jag: [c]Hör, ni folk fjärran ifrån, och ni som bor på öarna i havet, lyssna ni alla!

2 För Herrens [a]röst ljuder förvisso för alla människor, och [b]ingen ska undkomma. Och det finns inte något öga som inte ska se, inte heller något öra som inte ska höra, inte heller något [c]hjärta som inte ska genomborras.

3 Och de [a]upproriska ska plågas med stor sorg, för deras ondska ska [b]tillkännages från hustaken, och deras hemliga gärningar ska uppenbaras.

4 Och den varnande [a]rösten ska ljuda för alla människor genom mina lärjungars mun, vilka jag har utvalt i dessa [b]sista dagar.

5 Och de ska gå ut och ingen ska hindra dem, för jag, Herren, har befallt dem det.

6 Se, detta är min [a]myndighet, och mina tjänares myndighet, och mitt förord till boken med mina befallningar, vilka jag har gett dem för att [b]ges ut till er, o ni jordens invånare.

7 [a]Frukta därför och bäva, o ni folk, för vad jag, Herren, har fastslagit i dem ska [b]fullbordas.

8 Och sannerligen säger jag er att de som går ut och för dessa budskap till jordens invånare, till dem är makt given att både på jorden och i himlen [a]besegla de icke troende och de [b]upproriska,

9 ja, sannerligen, att besegla dem för den dag då Guds [a]vrede i högsta grad ska utgjutas över de [b]ogudaktiga –

10 för den [a]dag då Herren ska komma för att [b]vedergälla var och en efter hans [c]gärningar och [d]mäta upp åt var och en efter det mått, varmed han har mätt upp åt sin nästa.

11 Därför ljuder Herrens röst till jordens ändar, för att alla som vill höra ska kunna höra:

12 ”Bered er, bered er för det som ska komma, för Herren är nära.

13 Och Herrens [a]vrede är upptänd, och hans [b]svärd har druckit sig rusigt i himlen, och det ska falla på jordens invånare.

14 Och Herrens [a]arm ska uppenbaras, och dagen kommer då de som inte vill [b]höra Herrens röst, inte heller hans tjänares röst, inte heller [c]ge akt på profeternas och apostlarnas ord, ska [d]avskäras från folket,

15 för de har [a]avvikit från mina [b]förordningar och har [c]brutit mitt [d]eviga förbund.

16 De [a]söker inte Herren för att upprätta hans rättfärdighet, utan var och en går sin [b]egen [c]väg och efter sin egen guds [d]avbild, vars avbild är lik världens, och vars stoff är som en avguds som blir [e]gammal och som ska förgås i [f]Babylon, ja, det stora Babylon, som ska falla.

17 Därför kallade jag, Herren, på min tjänare Joseph Smith den yngre och talade till honom från himlen och gav honom befallningar, eftersom jag kände till det elände som skulle drabba [a]jordens invånare,

18 och gav även befallningar till andra att de skulle förkunna detta för världen, och allt detta för att det skulle kunna fullbordas som skrivits av profeterna –

19 ’det som för världen är [a]svagt ska komma fram och bryta ner de starka och mäktiga, så att människor inte ska kunna råda sin nästa, inte heller [b]förlita sig på köttslig arm’ –

20 utan så att var och en ska kunna [a]tala i Herren Guds, ja, i världens Frälsares namn,

21 så att även tron ska kunna tillta på jorden,

22 så att mitt eviga [a]förbund ska kunna upprättas,

23 så att mitt [a]evangeliums fullhet ska kunna [b]förkunnas av de [c]svaga och ringa till världens ändar och inför kungar och styresmän.

24 Se, jag är Gud och har talat detta. Detta är mina [a]befallningar, och de gavs till mina tjänare i deras svaghet enligt deras [b]språk, för att de skulle kunna [c]förstå,

25 och att i den mån de for vilse det skulle kunna uppdagas,

26 och att i den mån de sökte efter [a]visdom de skulle kunna undervisas,

27 och att i den mån de syndade de skulle kunna [a]tuktas, så att de kunde [b]omvända sig,

28 och att i den mån de var [a]ödmjuka de skulle kunna göras starka och välsignas från höjden och ta emot [b]kunskap tid efter annan,

29 och att min tjänare, ja, Joseph Smith den yngre, sedan han fått nephiternas uppteckning skulle få förmågan att översätta [a]Mormons bok genom Guds barmhärtighet och Guds kraft,

30 och även så att de till vilka dessa befallningar gavs skulle kunna få [a]makt att lägga denna [b]kyrkas grundval och att föra den ut ur dunklet och ut ur [c]mörkret, ja, den enda sanna och levande [d]kyrka på hela jordens yta, i vilken jag, Herren, finner [e]behag. Detta säger jag om kyrkan som helhet och inte om de enskilda medlemmarna.

31 För jag, Herren, kan inte se på [a]synd med den minsta grad av överseende.

32 Ändå ska den som omvänder sig och håller Herrens bud bli [a]förlåten.

33 Och den som inte [a]omvänder sig, från honom ska till och med det ljus som han har fått [b]tas bort, för min [c]Ande ska inte alltid [d]sträva med människan, säger Härskarornas Herre.

34 Och vidare: Sannerligen säger jag er, o jordens invånare: Jag, Herren, är villig att kungöra detta för [a]allt kött,

35 för jag gör inte [a]skillnad på människor utan vill att alla människor ska veta att den [b]dag snart kommer, stunden är ännu inte kommen men är nära för handen, då [c]friden ska tas bort från jorden, och [d]djävulen ska få makt över sitt eget herradöme.

36 Och likaså ska Herren ha makt över sina [a]heliga och ska [b]regera [c]mitt ibland dem och ska komma ner för att hålla [d]dom över [e]Idumeen, eller världen.

37 Utforska dessa [a]bud, för de är sanna och trovärdiga, och de profetior och [b]löften som finns i dem ska alla fullbordas.

38 Vad jag, Herren, har talat, det har jag talat, och jag ursäktar mig inte. Och även om himlarna och jorden förgås, ska mina [a]ord inte förgås utan ska alla [b]uppfyllas, antingen genom min egen [c]röst eller genom mina [d]tjänares röst, för det är [e]detsamma.

39 För se och ge akt, Herren är Gud, och [a]Anden bär vittne och vittnesbördet är sant och [b]sanningen består i evigheters evighet. Amen.”

- ◀1a
3 Ne. 27:3; L&F 20:1. HFS Jesu Kristi kyrka.

- ◀b
L&F 38:7–8. HFS Gud, gudomen.

- ◀c
5 Mos. 32:1.

- ◀2a
L&F 133:16.

- ◀b
Fil. 2:9–11.

- ◀c
HFS Hjärta.

- ◀3a
HFS Uppror, upproriskhet.

- ◀b
Luk. 8:17; 12:3; 2 Ne. 27:11; Morm. 5:8.

- ◀4a
Hes. 3:17–21; L&F 63:37. HFS Missionsverksamhet; Varna, varning.

- ◀b
HFS Sista dagarna, sista tiden.

- ◀6a
HFS Jesus Kristus – Myndighet.

- ◀b
L&F 72:21.

- ◀7a
5 Mos. 5:29; Pred. 12:13.

- ◀b
L&F 1:38.

- ◀8a
HFS Besegla, besegling.

- ◀b
HFS Uppror, upproriskhet.

- ◀9a
Upp. 19:15–16; 1 Ne. 22:16–17.

- ◀b
Mosiah 16:2; JS–M 1:31, 55.

- ◀10a
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀b
Hes. 7:4; L&F 56:19. HFS Jesus Kristus – Domare.

- ◀c
Ords. 24:12; Alma 9:28; 41:2–5; L&F 6:33.

- ◀d
Matt. 7:2.

- ◀13a
L&F 63:6.

- ◀b
Hes. 21:3; L&F 35:14.

- ◀14a
Jes. 53:1.

- ◀b
2 Ne. 9:31; Mosiah 26:28.

- ◀c
L&F 11:2.

- ◀d
Apg. 3:23; Alma 50:20; L&F 50:8; 56:3.

- ◀15a
Jos. 23:16; Jes. 24:5.

- ◀b
HFS Förordningar.

- ◀c
HFS Avfall.

- ◀d
HFS Nya och eviga förbundet, det.

- ◀16a
Matt. 6:33.

- ◀b
Jes. 53:6.

- ◀c
L&F 82:6.

- ◀d
2 Mos. 20:4; 3 Ne. 21:17. HFS Avgudadyrkan.

- ◀e
Jes. 50:9.

- ◀f
L&F 64:24; 133:14. HFS Babel, Babylon; Världslighet.

- ◀17a
Jes. 24:1–6.

- ◀19a
Apg. 4:13; 1 Kor. 1:27; L&F 35:13; 133:58–59. HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀b
2 Ne. 28:31. HFS Tillit.

- ◀20a
HFS Vittna.

- ◀22a
L&F 39:11. HFS Förbund; Nya och eviga förbundet, det.

- ◀23a
HFS Evangeliet.

- ◀b
HFS Missionsverksamhet.

- ◀c
1 Kor. 1:26–29.

- ◀24a
2 Ne. 33:10–11; Moro. 10:27–28.

- ◀b
2 Ne. 31:3; Eth. 12:39.

- ◀c
L&F 50:12. HFS Förstå, förstånd.

- ◀26a
Jak. 1:5; L&F 42:68. HFS Visdom.

- ◀27a
HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀b
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀28a
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀b
HFS Kunskap.

- ◀29a
HFS Mormons bok.

- ◀30a
L&F 1:4–5, 17–18.

- ◀b
HFS Evangeliets återställelse; Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga.

- ◀c
HFS Mörker, andligt.

- ◀d
Ef. 4:5, 11–14. HFS Kyrkan, tecken på den sanna.

- ◀e
L&F 38:10.

- ◀31a
Alma 45:16; L&F 24:2. HFS Synd.

- ◀32a
L&F 58:42–43. HFS Förlåta.

- ◀33a
Mosiah 26:32.

- ◀b
Alma 24:30; L&F 60:2–3.

- ◀c
HFS Helige Anden, den.

- ◀d
1 Mos. 6:3; 2 Ne. 26:11; Morm. 5:16; Eth. 2:15; Moro. 9:4.

- ◀34a
Matt. 28:19; L&F 1:2; 42:58.

- ◀35a
5 Mos. 10:17; Apg. 10:34; Moro. 8:12; L&F 38:16.

- ◀b
HFS Sista dagarna, sista tiden.

- ◀c
L&F 87:1–2. HFS Fred; Frid; Tidernas tecken.

- ◀d
HFS Djävulen.

- ◀36a
HFS Helig.

- ◀b
HFS Jesus Kristus – Kristus regerar under tusenårsriket.

- ◀c
Sak. 2:10–11; L&F 29:11; 84:118–119.

- ◀d
HFS Dom, döma.

- ◀e
HFS Världen.

- ◀37a
HFS Skrifterna.

- ◀b
L&F 58:31; 62:6; 82:10.

- ◀38a
2 Kung. 10:10; Matt. 5:18; 24:35; 2 Ne. 9:16; JS–M 1:35.

- ◀b
L&F 101:64.

- ◀c
5 Mos. 18:18; L&F 18:33–38; 21:5. HFS Röst; Uppenbarelse.

- ◀d
HFS Profet.

- ◀e
HFS Myndighet; Stödja kyrkans ledare.

- ◀39a
1 Joh. 5:6; L&F 20:27; 42:17.

- ◀b
HFS Sanning.

KAPITEL 2

Ett utdrag från Joseph Smiths historia som återger ängeln Moronis ord till profeten Joseph Smith på kvällen den 21 september 1823, medan profeten var i sin fars hem i Manchester i New York. Moroni var den siste i en lång rad historiker som fört den uppteckning som nu läggs fram för världen som Mormons bok (jämför Malaki 4:5–6; likaså kapitel 27:9; 110:13–16 och 128:18).

1: Elia ska uppenbara prästadömet; 2–3: Löftena till fäderna inplantas i barnens hjärtan.

1 Se, jag ska uppenbara prästadömet för er genom profeten [a]Elias hand, innan Herrens [b]stora och fruktansvärda dag kommer.

2 Och [a]han ska inplanta i barnens hjärtan de [b]löften som gavs till fäderna, och barnens hjärtan ska vända sig till sina fäder.

3 Om det inte vore så, skulle hela jorden bli fullständigt ödelagd vid hans ankomst.

- ◀1a
Mal. 4:5–6; 3 Ne. 25:5–6; L&F 110:13–15; 128:17; JS–H 1:38–39. HFS Elia; Prästadömets nycklar.

- ◀b
L&F 34:6–9; 43:17–26.

- ◀2a
L&F 27:9; 98:16–17.

- ◀b
HFS Besegla, besegling; Frälsning för de döda.

KAPITEL 3

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i Harmony i Pennsylvania i juli 1828 angående förlusten av 116 sidor manuskript som översatts från första delen av Mormons bok och som kallades Lehis bok. Profeten hade motvilligt låtit uppsikten över dessa sidor övergå till Martin Harris, som under en kort tid hade verkat som skrivare vid översättningen av Mormons bok. Uppenbarelsen gavs genom urim och tummim (se kapitel 10).

1–4: Herrens bana är ett evigt kretslopp; 5–15: Joseph Smith måste omvända sig eller förlora gåvan att översätta; 16–20: Mormons bok kommer fram för att rädda Lehis avkomlingar.

1 Guds [a]verk och planer och avsikter kan inte omintetgöras, inte heller kan de gå om intet.

2 För [a]Gud vandrar inte på krokiga stigar, inte heller viker han åt höger eller åt vänster, inte heller avviker han från det han har sagt. Därför är hans stigar raka och hans [b]bana ett evigt kretslopp.

3 Kom ihåg, kom ihåg att det inte är Guds [a]verk som omintetgörs, utan människornas verk.

4 För även om en människa kan få många uppenbarelser och har förmåga att utföra många kraftgärningar, så måste hon, om hon [a]berömmer sig av sin egen styrka och ringaktar Guds [b]råd samt följer sin egen viljas maningar och [c]köttsliga lustar, ändå falla och ådra sig en rättfärdig Guds [d]hämnd.

5 Se, du har anförtrotts dessa ting, men hur noggranna var inte dina befallningar. Och kom också ihåg de löften som gavs till dig, förutsatt att du inte överträdde dem.

6 Och se, hur ofta har du inte [a]överträtt Guds bud och lagar och envisats med att följa människors [b]övertalningar.

7 För se, du skulle inte ha [a]fruktat människor mer än Gud. Även om människor ringaktar Guds råd och [b]föraktar hans ord,

8 borde du ändå ha varit trofast, och då skulle Gud ha räckt ut sin arm och beskyddat dig mot [a]motståndarens alla [b]brinnande pilar, och han skulle ha varit med dig i varje [c]prövostund.

9 Se, du är Joseph, och du utvaldes att utföra Herrens verk, men om du inte är varsam, kommer du att falla på grund av överträdelse.

10 Men kom ihåg: Gud är barmhärtig. Omvänd dig därför från det du har gjort som strider mot den befallning som jag gav dig, så är du ännu utvald och åter kallad till verket.

11 Om du inte gör detta, ska du överlämnas åt dig själv och bli som andra människor och inte längre ha någon gåva.

12 Och när du överlämnade det som Gud lät dig se och få förmåga att [a]översätta, då överlämnade du det som var heligt i händerna på en ogudaktig [b]man,

13 som har ringaktat Guds råd och brutit de heligaste löften som getts inför Gud och som har litat på sitt eget omdöme samt [a]berömt sig av sin egen visdom.

14 Och detta är orsaken till att du har förlorat dina förmåner för en tid,

15 för du har från begynnelsen låtit din [a]vägledares råd trampas ner.

16 Ändå ska mitt verk ha framgång, för på samma sätt som kunskapen om en [a]Frälsare har kommit till världen genom judarnas [b]vittnesbörd, så ska [c]kunskapen om en Frälsare komma till mitt folk –

17 och till [a]nephiterna och jakobiterna och josefiterna och zoramiterna genom deras fäders vittnesbörd –

18 och detta [a]vittnesbörd ska komma till [b]lamaniternas och lemueliternas och ismaeliternas kännedom, vilka [c]nedsjönk i otro på grund av sina fäders ondska, och vilka Herren har tillåtit [d]förgöra sina bröder, nephiterna, på grund av deras ondska och deras avskyvärdheter.

19 Och i just denna [a]avsikt är dessa [b]plåtar, som innehåller dessa uppteckningar, bevarade – för att Herrens [c]löften, som han gav till sitt folk, skulle kunna gå i fullbordan,

20 och för att [a]lamaniterna skulle kunna komma till kunskap om sina fäder, och för att de skulle kunna känna till Herrens löften, och för att de ska kunna [b]tro på evangeliet och [c]förtrösta på Jesu Kristi förtjänster samt bli [d]förhärligade genom tro på hans namn, och för att de genom sin omvändelse skulle kunna bli frälsta. Amen.

- ◀1a
Ps. 8:3–9; L&F 10:43.

- ◀2a
Alma 7:20. HFS Gud, gudomen.

- ◀b
1 Ne. 10:18–19; L&F 35:1.

- ◀3a
Apg. 5:38–39; Morm. 8:22; L&F 10:43.

- ◀4a
L&F 84:73. HFS Högmod.

- ◀b
Jakob 4:10; Alma 37:37. HFS Guds bud och befallningar; Råd, råda.

- ◀c
HFS Köttslig.

- ◀d
HFS Hämnd.

- ◀6a
L&F 5:21; JS–H 1:28–29.

- ◀b
L&F 45:29; 46:7.

- ◀7a
Ps. 27:1; Luk. 9:26; L&F 122:9. HFS Fruktan; Mod, modig.

- ◀b
3 Mos. 26:42–43; 1 Ne. 19:7; Jakob 4:8–10.

- ◀8a
HFS Djävulen.

- ◀b
Ef. 6:16; 1 Ne. 15:24; L&F 27:17.

- ◀c
Alma 38:5.

- ◀12a
L&F 1:29; 5:4.

- ◀b
L&F 10:6–8.

- ◀13a
HFS Högmod.

- ◀15a
DVS Herren.

- ◀16a
HFS Frälsaren.

- ◀b
1 Ne. 13:23–25; 2 Ne. 29:4–6.

- ◀c
Mosiah 3:20.

- ◀17a
2 Ne. 5:8–9.

- ◀18a
HFS Mormons bok.

- ◀b
2 Ne. 5:14; Enos 1:13–18.

- ◀c
2 Ne. 26:15–16.

- ◀d
Morm. 8:2–3.

- ◀19a
1 Ne. 9:3, 5.

- ◀b
HFS Guldplåtarna.

- ◀c
3 Ne. 5:14–15; L&F 10:46–50.

- ◀20a
2 Ne. 30:3–6; L&F 28:8; 49:24.

- ◀b
Morm. 3:19–21.

- ◀c
2 Ne. 31:19; Moro. 6:4.

- ◀d
Moro. 7:26, 38.

KAPITEL 4

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till hans far, Joseph Smith den äldre, i Harmony i Pennsylvania i februari 1829.

1–4: Tappert tjänande frälser Herrens tjänare; 5–6: Gudalika egenskaper dugliggör dem att tjäna; 7: Det som hör Gud till måste sökas.

1 Se, ett [a]förunderligt verk ska snart påbörjas ibland människobarnen.

2 Se därför till, o ni som inträder i Guds [a]tjänst, att ni [b]tjänar honom av allt ert [c]hjärta, all er förmåga, allt ert förstånd och all er styrka, så att ni kan stå [d]utan skuld inför Gud på den yttersta dagen.

3 Om ni därför har en önskan att tjäna Gud, är ni [a]kallade till verket.

4 För se, [a]fältet har redan vitnat till [b]skörd, och se, den som svingar skäran av all sin kraft, han samlar ett [c]förråd så att han inte omkommer utan bringar frälsning till sin själ.

5 Och [a]tro, [b]hopp, [c]kärlek och barmhärtighet, med [d]blicken endast fäst på Guds [e]ära, dugliggör honom till detta verk.

6 Kom ihåg tron, [a]dygden, kunskapen, måttligheten, [b]tålamodet, den broderliga välviljan, gudsfruktan, kärleken, [c]ödmjukheten och [d]fliten.

7 [a]Be och ni ska få, bulta och det ska öppnas för er. Amen.

- ◀1a
Jes. 29:14; 1 Ne. 14:7; 22:8; L&F 6:1; 18:44. HFS Evangeliets återställelse.

- ◀2a
HFS Tjänande.

- ◀b
Jos. 22:5; 1 Sam. 7:3; L&F 20:19; 76:5.

- ◀c
HFS Hjärta; Sinne.

- ◀d
1 Kor. 1:8; Jakob 1:19; 3 Ne. 27:20.

- ◀3a
L&F 11:4, 15; 36:5; 63:57. HFS Kall, kallad av Gud, kallelse.

- ◀4a
Joh. 4:35; Alma 26:3–5; L&F 11:3; 33:3, 7.

- ◀b
HFS Skörd.

- ◀c
1 Tim. 6:19.

- ◀5a
HFS Tro.

- ◀b
HFS Hopp.

- ◀c
HFS Kärlek.

- ◀d
Ps. 141:8; Matt. 6:22; Morm. 8:15.

- ◀e
HFS Härlighet.

- ◀6a
HFS Dygd.

- ◀b
HFS Tålamod.

- ◀c
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀d
HFS Flit.

- ◀7a
Matt. 7:7–8; 2 Ne. 32:4. HFS Bön.

KAPITEL 5

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Harmony i Pennsylvania i mars 1829 på begäran av Martin Harris.

1–10: Detta släktled ska få Herrens ord genom Joseph Smith; 11–18: Tre vittnen ska vittna om Mormons bok; 19–20: Herrens ord ska besannas liksom i tidigare dagar; 21–35: Martin Harris kan omvända sig och bli ett av vittnena.

1 Se, jag säger dig, att då min tjänare [a]Martin Harris av min hand har önskat ett bevis om att du, min tjänare Joseph Smith den yngre, har fått de [b]plåtar om vilka du har vittnat och burit vittne om att du har tagit emot av mig,

2 och se, nu ska du säga detta till honom: ”Han som talade till dig sa till dig: ’Jag, Herren, är Gud och har gett dessa ting till dig, min tjänare Joseph Smith den yngre, och har befallt dig att du ska stå som ett [a]vittne om dem,

3 och jag har låtit dig ingå ett förbund med mig om att du inte ska visa dem, utom för de [a]personer vilka jag befallde dig, och du har ingen [b]makt över dem om inte jag ger dig den.

4 Och du har fått gåvan att översätta plåtarna, och detta är den första gåva jag gav dig. Och jag har befallt dig att du inte ska göra anspråk på någon annan gåva förrän min avsikt med denna är fullbordad, för jag kommer inte att ge dig någon annan gåva förrän den är avslutad.

5 Sannerligen säger jag dig, att ve ska komma över jordens invånare om de [a]inte hörsammar mina ord,

6 för härefter ska du bli [a]ordinerad och gå ut och förkunna mina [b]ord för människobarnen.

7 Se, om de vägrar att [a]tro mina ord, kommer de inte heller att tro dig, min tjänare Joseph, även om det vore möjligt för dig att visa dem allt detta som jag har anförtrott dig.

8 O, detta [a]vantrogna och [b]styvnackade släktled – min vrede är upptänd mot dem.

9 Se, sannerligen säger jag dig: Jag har [a]bevarat detta som jag har anförtrott dig, min tjänare Joseph, i en för mig vis avsikt, och den ska tillkännages för framtida släktled.

10 Men detta släktled ska få mitt ord genom dig,

11 och förutom ditt [a]vittnesbörd tre av mina tjänares vittnesbörd, vilka jag ska kalla och ordinera, för vilka jag ska visa dessa ting, och de ska gå ut med mina ord, som getts genom dig.

12 Ja, de ska veta med säkerhet att dessa ting är sanna, för från himlen kommer jag att förkunna det för dem.

13 Jag ska ge dem förmåga att kunna se och skåda dessa ting som de är,

14 och till [a]ingen annan ibland detta släktled ska jag ge denna förmåga att få samma vittnesbörd, i detta som utgör inledningen till min [b]kyrkas upprättande och framkomst ut ur öknen – klar som [c]månen och skön som solen och fruktansvärd som en här med fanor.

15 Och tre vittnens [a]vittnesbörd om mitt ord ska jag sända ut.

16 Och se, de som [a]tror på mina ord, dem ska jag [b]besöka med min [c]Andes [d]uppenbarelse, och de ska [e]födas av mig, ja, av vatten och Anden.

17 Och ni måste vänta ännu en kort tid, för ni är ännu inte [a]ordinerade –

18 och deras vittnesbörd ska även gå ut till detta släktleds [a]fördömelse, om de förhärdar sina hjärtan mot dem.

19 För ett ödeläggande [a]gissel ska gå fram bland jordens invånare, och ska fortsätta att utgjutas tid efter annan, om de inte [b]omvänder sig, till dess jorden är [c]tom och dess invånare är förtärda och helt tillintetgjorda genom min [d]ankomsts strålglans.

20 Se, jag säger dig detta, liksom jag [a]sa till folket om Jerusalems förstöring, och mitt [b]ord ska besannas denna gång, liksom det hittills har besannats.

21 Och nu befaller jag dig, min tjänare Joseph, att omvända dig och vandra mer rättrådigt inför mig, och att inte längre ge efter för människors övertalningar,

22 och att du är ståndaktig i att [a]hålla de befallningar varmed jag befallt dig. Och om du gör detta, se, då ger jag dig evigt liv, även om du skulle bli [b]dräpt.

23 Och se, jag talar åter till dig, min tjänare Joseph, om den [a]man som önskar få beviset –

24 se, jag säger till honom att han upphöjer sig och ödmjukar sig inte tillräckligt inför mig, men om han faller ner inför mig, och ödmjukar sig i mäktig bön och tro, i sitt hjärtas uppriktighet, då ska jag låta honom [a]se det han önskar få se.

25 Och sedan ska han säga till människorna i detta släktled: ”Se, jag har sett de ting som Herren har visat Joseph Smith den yngre, och jag [a]vet med säkerhet att de är sanna, för jag har sett dem, för de har visats mig genom Guds kraft och inte genom någon människas.”

26 Och jag, Herren, befaller honom, min tjänare Martin Harris, att han inte ska säga något mer till dem om dessa ting, frånsett att han ska säga: ”Jag har sett dem, och de har visats för mig genom Guds kraft”, och dessa är de ord han ska säga.

27 Men om han förnekar detta, bryter han det förbund varmed han förut har förbundit sig till mig, och se, då är han fördömd.

28 Och se, om han inte ödmjukar sig och erkänner för mig det han har gjort som är orätt, och sluter förbund med mig om att han ska hålla mina bud, och utövar tro på mig, se, då säger jag honom att han inte ska få se något sådant, för jag ska inte låta honom se de ting om vilka jag har talat.

29 Och om så skulle vara, befaller jag dig, min tjänare Joseph, att du ska säga till honom att han inte ska göra något mer och inte heller besvära mig längre rörande denna sak.

30 Och om så skulle vara, se, då säger jag till dig, Joseph: När du har översatt några få sidor till, ska du stanna upp för en tid, ända tills jag åter befaller dig. Sedan kan du åter få översätta.

31 Och om du inte gör detta, se, då ska du inte längre ha någon gåva, och jag ska ta ifrån dig de ting som jag har anförtrott dig.

32 Och se, eftersom jag förutser att man ska ligga i bakhåll för att förgöra dig, ja, jag förutser att om min tjänare Martin Harris inte ödmjukar sig och får ett bevis från min hand, kommer han att falla i överträdelse.

33 Och det finns många som ligger i bakhåll för att [a]utplåna dig från jordens yta. Och av den anledningen, för att dina dagar ska kunna förlängas, har jag gett dig dessa befallningar.

34 Ja, därför har jag sagt: Stanna upp och var stilla, tills jag befaller dig, och jag ska [a]förse dig med medel varmed du kan utföra det som jag har befallt dig.

35 Om du är [a]trofast i att hålla mina bud, ska du bli [b]upphöjd på den yttersta dagen. Amen.’”

- ◀1a
L&F 5:23–24; JS–H 1:61.

- ◀b
HFS Guldplåtarna.

- ◀2a
HFS Vittne, vittnesmål.

- ◀3a
2 Ne. 27:13. Se även ”Tre vittnens vittnesbörd” samt ”Åtta vittnens vittnesbörd” på de inledande sidorna i Mormons bok.

- ◀b
2 Ne. 3:11.

- ◀5a
Jer. 26:4–5; Alma 5:37–38; L&F 1:14.

- ◀6a
L&F 20:2–3. HFS Ordinera, ordination.

- ◀b
2 Ne. 29:7.

- ◀7a
Luk. 16:27–31; L&F 63:7–12.

- ◀8a
HFS Otro.

- ◀b
Morm. 8:33. HFS Högmod.

- ◀9a
Alma 37:18.

- ◀11a
2 Ne. 27:12; Eth. 5:3–4; L&F 17:1–5.

- ◀14a
2 Ne. 27:13.

- ◀b
HFS Evangeliets återställelse; Jesu Kristi kyrka.

- ◀c
L&F 105:31; 109:73.

- ◀15a
L&F 17. HFS Vittnen om Mormons bok.

- ◀16a
Eth. 4:11.

- ◀b
1 Ne. 2:16.

- ◀c
HFS Helige Anden, den.

- ◀d
L&F 8:1–3.

- ◀e
HFS Dop, döpa; Född på nytt, född av Gud; Helige Andens gåva, den.

- ◀17a
HFS Myndighet; Ordinera, ordination.

- ◀18a
1 Ne. 14:7; L&F 20:13–15.

- ◀19a
L&F 29:8; 35:11; 43:17–27. HFS Sista dagarna, sista tiden; Tidernas tecken.

- ◀b
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀c
Jes. 24:1, 5–6.

- ◀d
Jes. 66:15–16; L&F 133:41. HFS Kristi andra ankomst.

- ◀20a
1 Ne. 1:18; 2 Ne. 25:9.

- ◀b
L&F 1:38.

- ◀22a
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀b
Alma 60:13; L&F 6:30; 135.

- ◀23a
L&F 5:1.

- ◀24a
Se ”Tre vittnens vittnesbörd” på de inledande sidorna i Mormons bok.

- ◀25a
Eth. 5:3.

- ◀33a
L&F 10:6; 38:13, 28.

- ◀34a
1 Ne. 3:7.

- ◀35a
2 Mos. 15:26; L&F 11:20.

- ◀b
Joh. 6:39–40; 1 Tess. 4:17; 3 Ne. 15:1; L&F 9:14; 17:8; 75:16, 22.

KAPITEL 6

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith och Oliver Cowdery i Harmony i Pennsylvania i april 1829. Oliver Cowdery började sitt arbete som skrivare vid översättningen av Mormons bok den 7 april 1829. Han hade redan fått ett gudomligt tillkännagivande om sanningen i profetens vittnesbörd rörande de plåtar på vilka Mormons boks uppteckningar var ingraverade. Profeten frågade Herren genom urim och tummim och fick detta svar.

1–6: Arbetarna på Herrens åkerfält vinner frälsning; 7–13: Det finns ingen större gåva än frälsningens gåva; 14–27: Ett vittnesbörd om sanningen kommer genom Andens kraft; 28–37: Vänd er till Kristus och gör ständigt gott.

1 Ett stort och [a]förunderligt verk ska påbörjas för människobarnen.

2 Se, jag är Gud. Ge akt på mitt [a]ord som är levande och kraftfullt, [b]skarpare än ett tveeggat svärd, så att det skiljer både led och märg. Ge därför akt på mina ord.

3 Se, [a]fältet har redan vitnat till skörd. Låt därför den som vill skörda svinga skäran av all sin kraft och skörda medan dagen varar, så att han kan samla evig frälsning åt sin själ i Guds rike.

4 Ja, envar som [a]svingar sin skära och skördar är kallad av Gud.

5 Om ni därför [a]ber mig ska ni få, om ni bultar ska det öppnas för er.

6 Och se, eftersom ni har bett säger jag er: Håll mina bud och [a]sök att frambringa och upprätta [b]Sions sak.

7 [a]Sök inte efter [b]rikedomar utan efter [c]visdom, och se, Guds [d]hemligheter ska avslöjas för er och då ska ni göras rika. Se, den som har [e]evigt liv är rik.

8 Sannerligen, sannerligen säger jag dig: Alldeles som du önskar av mig ska det ges åt dig, och om du önskar ska du bli medlet till att göra mycket gott i detta släktled.

9 Tala inte om något annat än [a]omvändelse till detta släktled. Håll mina bud och hjälp till att frambringa mitt verk enligt mina befallningar, och du ska bli välsignad.

10 Se, du har en gåva och välsignad är du tack vare din gåva. Kom ihåg att den är [a]helig och kommer ovanifrån –

11 Om du [a]frågar ska du få veta [b]hemligheter som är stora och förunderliga. Därför ska du använda din [c]gåva, så att du kan upptäcka hemligheter, så att du kan föra många till kunskap om sanningen, ja, [d]övertyga dem om deras felaktiga vägar.

12 Låt inte någon få kännedom om din gåva, utom dem som tillhör din tro. Lek inte med [a]heliga ting.

13 Om du gör gott, ja, och [a]trofast [b]håller ut intill [c]änden, ska du bli frälst i Guds rike, vilket är den största av alla Guds gåvor, för det finns ingen större gåva än [d]frälsningens gåva.

14 Sannerligen, sannerligen säger jag dig: Välsignad är du för vad du har gjort, för du har [a]frågat mig, och se, närhelst du har frågat har du fått undervisning av min Ande. Om det inte hade varit så, skulle du inte ha kommit dit där du nu är.

15 Se, du vet att du har frågat mig och att jag upplyste ditt [a]förstånd. Och nu säger jag dig detta, så att du kan veta att du har blivit upplyst av sanningens Ande.

16 Ja, jag säger dig det, så att du kan veta att det inte finns någon annan utom Gud som [a]känner dina tankar och ditt [b]hjärtas avsikter.

17 Jag säger dig detta till ett vittnesbörd för dig – om att de ord eller det verk som du har skrivit är [a]sanna.

18 Var därför [a]flitig. [b]Stå trofast vid min tjänare Josephs sida i alla svåra omständigheter som han kan hamna i för ordets skull.

19 Förmana honom när han felar och ta även emot förmaning av honom. Var tålmodig, var allvarlig, var måttlig, ha tålamod, tro, hopp och kärlek.

20 Se, du är Oliver, och jag har talat till dig på grund av dina önskningar. [a]Samla därför dessa ord i ditt hjärta. Var trofast och flitig i att hålla Guds bud, och jag ska omsluta dig i min kärleks armar.

21 Se, jag är Jesus Kristus, [a]Guds Son. Jag är den som kom till mina [b]egna, och mina egna tog inte emot mig. Jag är [c]ljuset som lyser i mörkret, och [d]mörkret förstår det inte.

22 Sannerligen, sannerligen säger jag dig: Om du önskar ytterligare vittnesbörd så kom ihåg natten då du ropade till mig i ditt hjärta, för att du skulle kunna få [a]veta sanningen om dessa ting.

23 Talade jag inte [a]frid till ditt sinne om detta? Vilket större [b]vittnesbörd kan du få än det som kommer från Gud?

24 Och se, du har fått ett vittnesbörd, för om jag har berättat för dig något som ingen människa vet, har du då inte fått ett vittnesbörd?

25 Och se, jag ger dig en gåva, om du önskar det av mig, att kunna [a]översätta liksom min tjänare Joseph.

26 Sannerligen, sannerligen säger jag dig, att det finns [a]uppteckningar som innehåller mycket av mitt evangelium, vilka har undanhållits på grund av människornas [b]ogudaktighet.

27 Och nu befaller jag dig att om du har goda önskningar – en önskan att samla skatter åt dig i himlen – då ska du med din gåva hjälpa till att föra fram i ljuset de delar av mina [a]skrifter som har varit gömda på grund av ondska.

28 Och se, nu ger jag dig, och även min tjänare Joseph, nycklarna till denna gåva som ska föra fram detta verk i ljuset, och genom två eller tre [a]vittnens mun ska varje ord stadfästas.

29 Sannerligen, sannerligen säger jag dig: Om de förkastar mina ord och denna del av mitt evangelium och verk, så är ni välsignade, för de kan inte göra mer mot er än mot mig.

30 Och även om de [a]gör mot er alldeles som de har gjort mot mig är ni välsignade, för ni ska [b]bo hos mig i [c]härlighet.

31 Men om de inte [a]förkastar mina ord, vilka ska stadfästas genom det [b]vittnesbörd som ska ges, är de välsignade, och då ska ni få glädjas över frukten av ert arbete.

32 Sannerligen, sannerligen säger jag er, liksom jag sa mina lärjungar: Där två eller tre är [a]samlade i mitt namn för någon saks skull, se, där är jag [b]mitt ibland dem – och på samma sätt är jag mitt ibland er.

33 [a]Frukta inte att göra gott, mina söner, för vadhelst ni [b]sår, det ska ni också skörda. Om ni därför sår det goda, ska ni också skörda det goda som er lön.

34 Frukta därför inte, du lilla hjord. Gör gott! Låt jord och helvete förena sig mot er, för om ni är byggda på min [a]klippa kan de inte få överhand.

35 Se, jag fördömer er inte. Gå er väg och [a]synda inte mer. Utför med allvar det verk som jag har befallt er.

36 [a]Vänd er till mig i varje tanke, tvivla inte, frukta inte.

37 [a]Se såren som stacks i min sida, och även märkena efter [b]spikarna i mina händer och fötter. Var trofasta, håll mina bud, och ni ska [c]ärva [d]himmelriket. Amen.

- ◀1a
Jes. 29:14; L&F 4; 18:44.

- ◀2a
Hebr. 4:12; Upp. 1:16; L&F 27:1.

- ◀b
Hel. 3:29; L&F 33:1.

- ◀3a
Joh. 4:35; L&F 31:4; 33:3; 101:64.

- ◀4a
Upp. 14:15–19; Alma 26:5; L&F 11:3–4, 27.

- ◀5a
Matt. 7:7–8.

- ◀6a
1 Ne. 13:37.

- ◀b
HFS Sion.

- ◀7a
Alma 39:14; L&F 68:31.

- ◀b
1 Kung. 3:10–13; Matt. 19:23; Jakob 2:18–19. HFS Rikedomar; Världslighet.

- ◀c
HFS Visdom.

- ◀d
L&F 42:61, 65. HFS Hemligheter, Guds.

- ◀e
L&F 14:7.

- ◀9a
Alma 29:9; L&F 15:6; 18:14–15; 34:6. HFS Missionsverksamhet; Omvända sig, omvändelse.

- ◀10a
L&F 63:64.

- ◀11a
L&F 102:23; JS–H 1:18, 26.

- ◀b
Matt. 11:25; 13:10–11; Alma 12:9.

- ◀c
HFS Andens gåvor; Gåva.

- ◀d
Jak. 5:20; Alma 62:45; L&F 18:44.

- ◀12a
Matt. 7:6.

- ◀13a
Mosiah 2:41; Eth. 4:19; L&F 51:19; 63:47.

- ◀b
1 Ne. 15:24.

- ◀c
HFS Uthärda.

- ◀d
HFS Frälsning.

- ◀14a
HFS Bön.

- ◀15a
HFS Sinne.

- ◀16a
1 Krön. 28:9; Matt. 12:25; Hebr. 4:12; Mosiah 24:12; 3 Ne. 28:6. HFS Allvetande.

- ◀b
1 Kung. 8:39.

- ◀17a
L&F 18:2.

- ◀18a
HFS Flit.

- ◀b
L&F 124:95–96.

- ◀20a
Eth. 3:21; L&F 84:85.

- ◀21a
HFS Jesus Kristus.

- ◀b
Joh. 1:10–12; Apg. 3:13–17; 3 Ne. 9:16; L&F 45:8.

- ◀c
Joh. 1:5; L&F 10:58. HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀d
HFS Mörker, andligt.

- ◀22a
HFS Urskillningens gåva.

- ◀23a
HFS Fred; Frid.

- ◀b
1 Joh. 5:9; L&F 18:2.

- ◀25a
Mosiah 8:13; L&F 5:4; 9:1–5, 10.

- ◀26a
L&F 8:1; 9:2. HFS Skrifterna – Heliga skrifters framkomst profeterade.

- ◀b
HFS Ogudaktig, ogudaktighet.

- ◀27a
L&F 35:20.

- ◀28a
5 Mos. 19:15; 2 Kor. 13:1; 2 Ne. 27:12–14; L&F 128:3.

- ◀30a
L&F 5:22; 135. HFS Martyr, martyrskap.

- ◀b
Upp. 3:21.

- ◀c
HFS Härlighet.

- ◀31a
3 Ne. 16:10–14; L&F 20:8–15.

- ◀b
HFS Vittnesbörd.

- ◀32a
Matt. 18:19–20. HFS Enighet.

- ◀b
L&F 29:5; 38:7.

- ◀33a
HFS Mod, modig.

- ◀b
Gal. 6:7–8; Mosiah 7:30–31; Alma 9:28; L&F 1:10.

- ◀34a
Ps. 71:3; Matt. 7:24–25; 1 Kor. 10:1–4; Hel. 5:12; L&F 10:69; 18:4, 17; 33:13; Mose 7:53. HFS Klippa.

- ◀35a
Joh. 8:3–11.

- ◀36a
Jes. 45:22; L&F 43:34.

- ◀37a
HFS Jesus Kristus – Kristus har visat sig efter sin död.

- ◀b
HFS Korsfästelse.

- ◀c
Matt. 5:3, 10; 3 Ne. 12:3, 10.

- ◀d
HFS Guds rike eller himmelriket.

KAPITEL 7

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith och Oliver Cowdery i Harmony i Pennsylvania i april 1829, när de genom urim och tummim frågade om Johannes, den älskade lärjungen, var kvar i köttet eller hade dött. Uppenbarelsen är en översatt version av den uppteckning som Johannes gjorde på pergament och som han själv gömde.

1–3: Johannes den älskade kommer att leva tills Herren kommer; 4–8: Petrus, Jakob och Johannes innehar evangeliets nycklar.

1 Och Herren sa till mig: ”[a]Johannes, min älskade, vad [b]önskar du? För om du ber om det du önskar, ska det ges åt dig.”

2 Och jag sa till honom: ”Herre, ge mig makt över [a]döden, så att jag kan leva och föra själar till dig.”

3 Och Herren sa till mig: ”Sannerligen, sannerligen säger jag dig: Eftersom du önskar detta ska du [a]stanna kvar tills jag kommer i min [b]härlighet, och du ska [c]profetera inför nationer, släkten, tungomål och folk.”

4 Och därför sa Herren till Petrus: ”Om jag vill att han ska stanna kvar tills jag kommer, vad rör det dig? För hans önskan var att kunna föra själar till mig, men du önskade att du snart kunde komma till mig i mitt [a]rike.

5 Jag säger dig, Petrus, att detta var en god önskan, men min älskade har önskat att han kunde göra mer, eller ett ännu större verk ibland människorna än han tidigare har gjort.

6 Ja, han har åtagit sig ett större verk, därför ska jag göra honom lik en flammande eld och en [a]tjänande ängel. Han ska betjäna dem som ska bli frälsningens [b]arvingar, vilka bor på [c]jorden.

7 Och jag ska utse dig till att betjäna honom och din broder Jakob, och åt er tre ska jag ge denna makt och [a]nycklarna till detta tjänandeverk, till dess jag kommer.

8 Sannerligen säger jag er: Ni ska båda få enligt era önskningar, för ni [a]gläder er båda åt det som ni har önskat.”

- ◀1a
HFS Johannes, Sebedeus son.

- ◀b
3 Ne. 28:1–10.

- ◀2a
Luk. 9:27. HFS Döden, den fysiska.

- ◀3a
Joh. 21:20–23. HFS Förvandlade varelser.

- ◀b
HFS Härlighet; Kristi andra ankomst.

- ◀c
Upp. 10:11.

- ◀4a
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀6a
L&F 130:5.

- ◀b
L&F 76:86–88.

- ◀c
Joh. 10:8–11; L&F 77:14.

- ◀7a
Matt. 16:19; Apg. 15:7; JS–H 1:72. HFS Prästadömets nycklar.

- ◀8a
HFS Glädje.

KAPITEL 8

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Oliver Cowdery i Harmony i Pennsylvania i april 1829. Under översättningen av Mormons bok önskade Oliver, som fortsatte att verka som skrivare och som skrev enligt profetens diktamen, att bli förlänad översättningsgåvan. Herren besvarade hans ödmjuka vädjan genom att ge denna uppenbarelse.

1–5: Uppenbarelse kommer genom den Helige Andens kraft; 6–12: Kunskap om Guds hemligheter och förmågan att översätta forntida uppteckningar kommer genom tro.

1 [a]Oliver Cowdery, sannerligen, sannerligen säger jag dig, att lika visst som att Herren som är din Gud och Återlösare lever, lika visst ska du få [b]kunskap om vad du än [c]ber om i tro, med ett uppriktigt hjärta, med tro på att du ska få kunskap om inristningen på de gamla [d]uppteckningarna, vilka är forntida, vilka innehåller de delar av mina skrifter som har talats genom min Andes [e]tillkännagivelse.

2 Ja se, jag ska [a]tala till ditt förstånd och till ditt [b]hjärta genom den [c]Helige Anden, som ska komma över dig och som ska bo i ditt hjärta.

3 Och se, detta är uppenbarelsens ande. Se, detta är den ande genom vilken Mose förde Israels barn genom [a]Röda havet på torr mark.

4 Därför är detta din gåva, använd den och du ska bli välsignad, för den ska befria dig ur dina fienders händer, för om det inte vore så, skulle de döda dig och föra din själ till undergång.

5 O, kom ihåg dessa [a]ord och håll mina bud. Kom ihåg att detta är din gåva.

6 Nu är detta inte din enda gåva, för du har en annan gåva, vilken är Arons gåva. Se, den har talat mycket till dig.

7 Se, det finns ingen annan makt än Guds makt som kan få denna Arons gåva att förbli hos dig.

8 Tvivla därför inte för det är Guds gåva, och du ska hålla den i dina händer och göra förunderliga gärningar och ingen makt ska kunna ta den ur dina händer, för det är Guds verk.

9 Och därför: Vad du än ber mig tala om för dig genom detta medel, det ska jag ge dig, och du ska få kunskap därom.

10 Kom ihåg att utan [a]tro kan du ingenting göra. Be därför i tro. Lek inte med detta. [b]Be inte om sådant som du inte bör be om.

11 Be så att du kan få veta Guds hemligheter, och så att du kan [a]översätta och få kunskap från alla dessa forntida uppteckningar som har varit undangömda och som är heliga, och det ska ske dig enligt din tro.

12 Se, det är jag som har talat detta, och jag är densamme som har talat till dig från begynnelsen. Amen.

- ◀1a
JS–H 1:66. HFS Cowdery, Oliver.

- ◀b
HFS Kunskap.

- ◀c
HFS Bön.

- ◀d
L&F 6:26–27; 9:2.

- ◀e
L&F 5:16.

- ◀2a
L&F 9:7–9. HFS Uppenbarelse.

- ◀b
HFS Hjärta.

- ◀c
HFS Helige Anden, den.

- ◀3a
2 Mos. 14:13–22; 5 Mos. 11:4; 1 Ne. 4:2; Mosiah 7:19. HFS Röda havet.

- ◀5a
5 Mos. 11:18–19.

- ◀10a
HFS Tro.

- ◀b
L&F 88:63–65.

- ◀11a
L&F 9:1, 10.

KAPITEL 9

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Oliver Cowdery i Harmony i Pennsylvania i april 1829. Oliver förmanas att vara tålmodig och uppmanas att för stunden vara nöjd med att skriva efter översättarens diktamen, i stället för att försöka översätta.

1–6: Andra forntida uppteckningar återstår ännu att översättas; 7–14: Mormons bok översätts genom utforskning och genom andlig bekräftelse.

1 Se, jag säger dig, min son, att eftersom du inte [a]översatte enligt det som du önskade av mig, och åter började [b]skriva för min tjänare Joseph Smith den yngre, så vill jag ändå att du fortsätter till dess du har avslutat denna uppteckning som jag har anförtrott honom.

2 Och se, därefter har jag [a]andra [b]uppteckningar som jag ska ge dig förmåga att hjälpa till att översätta.

3 Var tålmodig, min son, för det är enligt min visdom, och det är inte nödvändigt att du ska översätta just nu.

4 Se, det verk som du är kallad att utföra är att skriva åt min tjänare Joseph.

5 Och se, det är för att du inte fortsatte som du började när du började översätta, som jag har tagit bort denna förmån ifrån dig.

6 [a]Knota inte, min son, för det är enligt min visdom som jag har handlat mot dig på detta sätt.

7 Se, du har inte förstått. Du antog att jag skulle ge dig den, när det enda du tänkte på var att be till mig.

8 Men se, jag säger dig, att du måste [a]utforska det i ditt eget sinne. Sedan måste du [b]fråga mig om det är rätt, och om det är rätt ska jag få ditt hjärta att [c]brinna [d]inom dig, därför ska du [e]känna att det är rätt.

9 Men om det inte är rätt ska du inte få någon sådan känsla, utan det ska komma en [a]tröghet över ditt tänkande som får dig att glömma det som är fel. Därför kan du inte skriva det som är heligt om det inte blir dig givet av mig.

10 Om du nu hade vetat detta skulle du ha kunnat [a]översätta, men det är inte nödvändigt att du översätter nu.

11 Se, det var nödvändigt när du började, men du var [a]rädd och tiden är förbi, och det är inte nödvändigt nu.

12 För inser du inte att jag har gett min tjänare [a]Joseph tillräcklig styrka som ersättning därför? Och ingen av er har jag fördömt.

13 Gör det som jag har befallt dig, och du ska få framgång. Var trofast och ge inte efter för någon [a]frestelse.

14 Stå fast i det [a]verk vartill jag har [b]kallat dig, och inte ett hårstrå på ditt huvud ska gå förlorat, och du ska [c]upphöjas på den yttersta dagen. Amen.

- ◀1a
L&F 8:1, 11.

- ◀b
JS–H 1:67.

- ◀2a
En hänsyftning på ytterligare översättningsarbete, bland annat Joseph Smiths översättning av Bibeln och Abrahams bok, i vilket Oliver Cowdery medverkade som skrivare. HFS Joseph Smiths översättning (JSÖ).

- ◀b
L&F 6:26; 8:1.

- ◀6a
HFS Knota.

- ◀8a
HFS Begrunda.

- ◀b
HFS Bön.

- ◀c
HFS Inspiration, inspirera; Vittnesbörd.

- ◀d
Luk. 24:32.

- ◀e
L&F 8:2–3.

- ◀9a
L&F 10:2.

- ◀10a
L&F 8:11.

- ◀11a
HFS Fruktan.

- ◀12a
L&F 18:8.

- ◀13a
HFS Fresta, frestelser.

- ◀14a
1 Kor. 16:13.

- ◀b
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse.

- ◀c
Alma 13:29; L&F 17:8.

KAPITEL 10

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i Harmony i Pennsylvania, troligtvis omkring april 1829, även om delar av den kan ha tagits emot så tidigt som sommaren 1828. Häri informerar Herren Joseph om förändringar som gjorts av ogudaktiga människor i de 116 handskrivna sidorna från översättningen av Lehis bok i Mormons bok. Dessa handskrivna sidor hade gått förlorade för Martin Harris, åt vilken de tillfälligt hade anförtrotts (se överskriften till kapitel 3). Den ondskefulla planen var att avvakta den förväntade nya översättningen av det material som de stulna sidorna innehöll och sedan väcka misstro mot översättaren genom att påvisa motsägelser som skapats genom förändringarna. Att detta onda syfte var uppgjort av den onde och var bekant för Herren redan när Mormon, den forntida nephitiska historikern, gjorde sitt sammandrag av de samlade plåtarna, framgår av Mormons bok (se Mormons ord 1:3–7).

1–26: Satan hetsar ogudaktiga människor till att motarbeta Herrens verk; 27–33: Han försöker förgöra människornas själar; 34–52: Evangeliet ska gå ut till lamaniterna och alla nationer genom Mormons bok; 53–63: Herren ska upprätta sin kyrka och sitt evangelium bland människorna; 64–70: Han ska samla de omvända till sin kyrka och ska frälsa de lydiga.

1 Se, nu säger jag dig, att eftersom du överlämnade det skrivna, som du hade blivit given förmåga att översätta med hjälp av [a]urim och tummim, i en [b]ogudaktig människas händer, har du förlorat det.

2 Och du förlorade samtidigt även din gåva, och ditt [a]förstånd förmörkades.

3 Men nu är den [a]åter given till dig. Se därför till att du är trofast och fortsätter som du har börjat tills återstoden av översättningsarbetet är avslutat.

4 Löp inte [a]fortare och arbeta inte mer än du har fått [b]kraft och medel till för att kunna översätta, men var [c]flitig intill änden.

5 [a]Be alltid, så att du kan avgå med seger, ja, så att du kan besegra Satan och så att du kan undkomma Satans tjänares händer, som stöder hans verk.

6 Se, de har försökt att [a]förgöra dig, ja, till och med den [b]man som du har litat på har försökt att förgöra dig.

7 Och därför sa jag att han är en ogudaktig man, för han har försökt att ta bort de ting som du har anförtrotts, och han har även försökt att förgöra din gåva.

8 Och eftersom du har överlämnat det skrivna i hans händer, se, så har ogudaktiga människor tagit det ifrån dig.

9 Därför har du överlämnat det, ja, det som var heligt, till ogudaktighet.

10 Och se, [a]Satan har ingett dem i deras hjärtan att ändra de ord som du har låtit skriva, eller som du har översatt, vilka har gått dig ur händerna.

11 Och se, jag säger dig, att eftersom de har ändrat orden, talar de mot det som du översatte och lät nedteckna.

12 Och på detta sätt har djävulen försökt göra upp en listig plan för att kunna förgöra detta verk,

13 för han har ingett dem i deras hjärtan att göra detta, så att de genom lögn ska kunna säga att de har [a]snärjt dig i de ord som du har föregett dig översätta.

14 Sannerligen säger jag dig, att jag inte ska tillåta Satan att utföra sin ondskefulla plan i fråga om detta,

15 för se, han har ingett dem i deras hjärtan att få dig att fresta Herren din Gud genom att be om att få översätta det på nytt.

16 Och se, därefter säger de och tänker i sina hjärtan: ”Vi ska se om Gud har gett honom förmågan att översätta, i så fall kommer han att ge honom förmågan ännu en gång.

17 Och om Gud ger honom förmågan ännu en gång, eller om han översätter på nytt, eller med andra ord, om han frambringar samma ord, se, då har vi desamma hos oss och vi har ändrat dem.

18 Därför kommer de inte att stämma överens, och vi ska säga att han har ljugit med sina ord, och att han inte har någon gåva och att han inte har någon förmåga.

19 Följaktligen kommer vi att förgöra honom och även verket, och vi ska göra detta för att vi inte till slut ska komma på skam och för att vi ska kunna vinna världens ära.”

20 Sannerligen, sannerligen säger jag dig att Satan har fast grepp om deras hjärtan. Han [a]hetsar dem till [b]ondska mot det som är gott.

21 Och deras hjärtan är [a]fördärvade och fulla av [b]ogudaktighet och avskyvärdheter, och de [c]älskar [d]mörkret mer än ljuset eftersom deras [e]gärningar är onda. Därför vill de inte be till mig.

22 [a]Satan hetsar dem så att han kan [b]leda deras själar till undergång.

23 Och på så sätt har han gjort upp en listig plan, och tror sig kunna förgöra Guds verk, men jag ska kräva det av deras händer, och det ska leda till deras skam och fördömelse på [a]domens dag.

24 Ja, han hetsar deras hjärtan till vrede mot detta verk,

25 ja, han säger till dem: ”Bedra och ligg i bakhåll för att fånga så att ni kan förgöra, se, det finns inget ont i det.” Och på så sätt smickrar han dem och säger dem att det inte är någon synd att [a]ljuga för att kunna beslå en person med lögn, så att de kan förgöra honom.

26 Och på så sätt smickrar han dem och [a]leder dem bort, tills han drar ner deras själar till [b]helvetet, och på så sätt får han dem att själva fastna i sin egen [c]snara.

27 Och på så sätt går han upp och ner, [a]hit och dit på jorden och försöker [b]förgöra människors själar.

28 Sannerligen, sannerligen säger jag dig: Ve den som ljuger för att [a]bedra därför att han tror att någon annan ljuger för att bedra, för sådana är inte förskonade från Guds [b]rättvisa.

29 Och se, de har ändrat dessa ord, eftersom Satan säger till dem: ”Han har bedragit er” – och på så sätt smickrar han dem bort till att göra ont, för att förmå dig att [a]fresta Herren, din Gud.

30 Se, jag säger dig, att du inte på nytt ska översätta dessa ord som har gått dig ur händerna,

31 för se, de ska inte kunna genomföra sina onda planer genom att ljuga om dessa ord. För se, om du skulle komma med samma ord, kommer de att säga att du har ljugit och att du har föregett dig översätta, men att du motsagt dig själv.

32 Och se, de kommer att ge ut det, och Satan kommer att förhärda människornas hjärtan för att hetsa dem till vrede mot dig, så att de inte kommer att tro mina ord.

33 På så sätt ämnar [a]Satan ta loven av ditt vittnesbörd i detta släktled, så att verket inte ska kunna komma fram i detta släktled.

34 Men se, häri är visdom, och eftersom jag uppenbarar [a]visdom för dig och ger dig befallningar om detta, ja, vad du ska göra, så visa det inte för världen förrän du har avslutat översättningsarbetet.

35 Förundra dig inte över att jag sa till dig: ”Häri är visdom, visa det inte för världen” – för jag sa: ”Visa det inte för världen”, för att du ska kunna bli bevarad.

36 Se, jag säger inte att du inte ska visa det för de rättfärdiga,

37 men då du inte alltid kan avgöra vem som är [a]rättfärdig, eller då du inte alltid kan skilja den ogudaktige från den rättfärdige, säger jag dig: Var [b]tyst till dess jag anser det lämpligt att tillkännage allt om detta för världen.

38 Och se, sannerligen säger jag dig att en berättelse om [a]det som du har skrivit, som har gått dig ur händerna, finns inristad på [b]Nephis plåtar.

39 Ja, och du kommer ihåg att det sas i det som har skrivits att en mer ingående berättelse om dessa ting gavs på Nephis plåtar.

40 Och se, eftersom berättelsen som är inristad på Nephis plåtar är mer ingående i fråga om det som jag i min visdom vill bringa till människornas kännedom i den här berättelsen –

41 därför ska du översätta de inristningar som finns på [a]Nephis plåtar ända tills du kommer ner till kung Benjamins regering, eller tills du kommer till det som du har översatt, som du har i behåll,

42 och se, du ska ge ut det som Nephis uppteckning. Och på så sätt ska jag bringa dem på skam som har ändrat mina ord.

43 Jag kommer inte att tillåta dem att förgöra mitt verk, nej, jag ska visa dem att min visdom är större än djävulens list.

44 Se, de har endast fått en del, eller ett sammandrag, av Nephis berättelse.

45 Se, det finns mycket inristat på Nephis plåtar som kastar större ljus över mitt evangelium. Därför är det enligt min visdom att du ska översätta denna första del av Nephis inristningar och ge ut den i detta verk.

46 Och se, allt det övriga i detta [a]verk innehåller alla de delar av mitt [b]evangelium som mina heliga profeter, ja, och även mina lärjungar, i sina böner [c]önskade skulle komma ut till detta folk.

47 Och jag sa till dem att det ska [a]ges åt dem i enlighet med [b]tron i deras böner.

48 Ja, och detta var deras tro – att mitt evangelium, som jag gav till dem för att de skulle kunna predika i sina dagar, ska komma till deras bröder, [a]lamaniterna, och även till alla dem som hade blivit lamaniter på grund av att de avfallit.

49 Nu är detta inte allt – tron i deras böner var att detta evangelium skulle tillkännages, även om det vore möjligt att andra nationer skulle komma att besitta detta land.

50 Och därför lämnade de i sina böner en välsignelse över landet, att alla i landet som tror på detta evangelium ska kunna få evigt liv,

51 ja, att det kan bli fritt för alla utan avseende på vad nation, släkt, tungomål eller folk de tillhör.

52 Och se, i enlighet med tron i deras böner ska jag bringa denna del av mitt evangelium till mitt folks kännedom. Se, jag bringar det inte för att förgöra det som de har tagit emot, utan för att bygga upp det,

53 och därför har jag sagt: ”Om detta släktled inte förhärdar sina hjärtan, ska jag upprätta min kyrka ibland dem.”

54 Nu säger jag inte detta för att förgöra min kyrka, utan jag säger det för att bygga upp min kyrka,

55 och därför behöver de som tillhör min kyrka inte [a]frukta, för sådana ska [b]ärva [c]himmelriket.

56 Men det är de som inte [a]fruktar mig, som inte heller håller mina bud utan bygger upp [b]kyrkor åt sig själva för att skaffa sig [c]vinning, ja, och alla de som handlar ogudaktigt och bygger upp djävulens rike – ja, sannerligen, sannerligen säger jag dig, att det är dessa som jag ska oroa och få att bäva och skälva i sitt innersta.

57 Se, jag är Jesus Kristus, [a]Guds Son. Jag kom till mina egna, och mina egna tog inte emot mig.

58 Jag är [a]ljuset som lyser i mörkret, och mörkret förstår det inte.

59 Jag är den som sa till mina lärjungar: ”Jag har också [a]andra [b]får, som inte hör till den här fållan” – och många var det som inte [c]förstod mig.

60 Och jag ska visa detta folk att jag hade andra får och att de var en gren av [a]Jakobs hus.

61 Och jag ska föra fram i ljuset deras förunderliga gärningar som de utförde i mitt namn.

62 Ja, och jag ska även föra fram i ljuset mitt evangelium som förkunnades för dem, och se, de ska inte förneka det som du har tagit emot, utan de ska bygga upp det och föra fram i ljuset de sanna lärosatserna i min [a]lära, ja, och den enda lära som är min.

63 Och detta gör jag för att jag ska kunna stadfästa mitt evangelium, så att det inte blir så mycket stridigheter. Ja, [a]Satan hetsar människornas hjärtan till [b]strid om lärosatserna i min lära, och om dessa misstar de sig, för de [c]förvränger skrifterna och förstår dem inte.

64 Därför ska jag avslöja denna stora hemlighet för dem,

65 för se, jag ska [a]samla dem såsom en höna samlar sina kycklingar under sina vingar, om de inte förhärdar sina hjärtan,

66 ja, om de vill, kan de komma och fritt ta del av [a]livets vatten.

67 Se, detta är min lära: Den som omvänder sig och [a]kommer till mig, han är min [b]kyrka.

68 Den som [a]förkunnar mer eller mindre än detta, han är inte av mig utan är [b]emot mig. Därför är han inte av min kyrka.

69 Och se, alla som är av min kyrka och som är ståndaktiga i min kyrka intill änden, dem ska jag grunda på min [a]klippa, och [b]helvetets portar ska inte få överhand över dem.

70 Och kom nu ihåg din Återlösares, din [a]Herres och din Guds ord, han som är [b]världens liv och ljus. Amen.

- ◀1a
HFS Urim och tummim.

- ◀b
L&F 3:1–15.

- ◀2a
HFS Sinne.

- ◀3a
L&F 3:10.

- ◀4a
Mosiah 4:27.

- ◀b
2 Mos. 18:13–26.

- ◀c
Matt. 10:22. HFS Flit.

- ◀5a
3 Ne. 18:15–21. HFS Bön.

- ◀6a
L&F 5:32–33; 38:13.

- ◀b
L&F 5:1–2.

- ◀10a
HFS Djävulen.

- ◀13a
Jer. 5:26.

- ◀20a
2 Ne. 28:20–22.

- ◀b
HFS Synd.

- ◀21a
L&F 112:23–24.

- ◀b
HFS Ogudaktig, ogudaktighet.

- ◀c
Mose 5:13–18.

- ◀d
Mosiah 15:26. HFS Mörker, andligt.

- ◀e
Joh. 3:18–21; L&F 29:45.

- ◀22a
2 Ne. 2:17–18.

- ◀b
HFS Fresta, frestelser.

- ◀23a
Hel. 8:25; L&F 121:23–25.

- ◀25a
2 Ne. 2:18; 28:8–9; Alma 10:17; Mose 4:4. HFS Lögn.

- ◀26a
HFS Avfall.

- ◀b
HFS Helvetet.

- ◀c
Ords. 29:5–6; 1 Ne. 14:3.

- ◀27a
Job 1:7.

- ◀b
2 Ne. 28:19–23; L&F 76:28–29.

- ◀28a
HFS Bedra, bedrägeri.

- ◀b
Rom. 2:3. HFS Rättvisa.

- ◀29a
Matt. 4:7.

- ◀33a
HFS Djävulen.

- ◀34a
HFS Visdom.

- ◀37a
Matt. 23:28.

- ◀b
2 Mos. 14:14.

- ◀38a
I förordet till första upplagan av Mormons bok förklarade profeten att innehållet i de 116 sidorna hade översatts från en del av plåtarna som kallades ”Lehis bok”.

- ◀b
HFS Plåtar.

- ◀41a
Morm. ord 1:3–7.

- ◀46a
HFS Mormons bok.

- ◀b
HFS Evangeliet.

- ◀c
Enos 1:12–18; Morm. 8:24–26; 9:34–37.

- ◀47a
3 Ne. 5:13–15; L&F 3:19–20.

- ◀b
HFS Tro.

- ◀48a
Moro. 10:1–5; L&F 109:65–66.

- ◀55a
HFS Fruktan.

- ◀b
Matt. 5:10.

- ◀c
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀56a
Pred. 12:13–14.

- ◀b
HFS Djävulen – Djävulens kyrka.

- ◀c
4 Ne. 1:26.

- ◀57a
Rom. 1:4.

- ◀58a
L&F 6:21.

- ◀59a
Joh. 10:16.

- ◀b
HFS Gode herden, den.

- ◀c
3 Ne. 15:16–18.

- ◀60a
HFS Vingård, Herrens.

- ◀62a
3 Ne. 11:31–40.

- ◀63a
HFS Djävulen.

- ◀b
HFS Stridigheter.

- ◀c
2 Petr. 3:16.

- ◀65a
Luk. 13:34; 3 Ne. 10:4–6; L&F 43:24.

- ◀66a
HFS Levande vatten.

- ◀67a
Matt. 11:28–30.

- ◀b
HFS Jesu Kristi kyrka.

- ◀68a
3 Ne. 11:40.

- ◀b
Luk. 11:23.

- ◀69a
HFS Klippa.

- ◀b
Matt. 16:18; 2 Ne. 4:31–32; L&F 17:8; 128:10.

- ◀70a
HFS Jesus Kristus.

- ◀b
HFS Ljus, Kristi ljus.

KAPITEL 11

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till hans bror Hyrum Smith i Harmony i Pennsylvania i maj 1829. Denna uppenbarelse togs emot genom urim och tummim som svar på Josephs ödmjuka vädjan och förfrågan. I Joseph Smiths historia antyds det att denna uppenbarelse togs emot efter återställelsen av aronska prästadömet.

1–6: Arbetarna i vingården kommer att vinna frälsning; 7–14: Sök visdom, ropa omvändelse, förlita dig på Anden; 15–22: Håll buden och utforska Herrens ord; 23–27: Förneka inte uppenbarelsens och profetians ande; 28–30: De som tar emot Kristus blir Guds söner.

1 [a]Ett stort och förunderligt verk ska påbörjas ibland människobarnen.

2 Se, jag är Gud. [a]Ge akt på mitt [b]ord, vilket är levande och [c]kraftfullt, [d]skarpare än ett tveeggat svärd, så att det skiljer både led och märg. Ge därför akt på mitt ord.

3 Se, fältet har redan [a]vitnat till skörd. Låt därför den som vill skörda svinga skäran av all sin kraft och skörda medan dagen varar, så att han kan [b]samla [c]evig frälsning åt sin själ i Guds rike.

4 Ja, den som svingar sin [a]skära och skördar, han är kallad av Gud.

5 Om du därför [a]ber mig ska du få, om du bultar ska det öppnas för dig.

6 Och se, eftersom du har bett så säger jag dig: Håll mina bud och sök att frambringa och upprätta [a]Sions sak.

7 Sök inte efter [a]rikedomar utan efter [b]visdom, och se, då ska Guds hemligheter avslöjas för dig, och då ska du göras rik. Se, den som har evigt liv är rik.

8 Sannerligen, sannerligen säger jag dig: Alldeles som du önskar av mig ska det ske dig, och om du önskar ska du bli medlet till att göra mycket gott i detta släktled.

9 [a]Tala inte till detta släktled om något annat än [b]omvändelse. Håll mina bud och hjälp till att frambringa mitt verk [c]i enlighet med mina befallningar, och du ska bli välsignad.

10 Se, du har en [a]gåva, eller du ska få en gåva om du ber mig med tro, med ett [b]uppriktigt hjärta, med tro på Jesu Kristi makt, eller på min makt som talar till dig,

11 för se, det är jag som talar. Se, jag är [a]ljuset som lyser i mörkret, och genom min [b]makt ger jag dig dessa ord.

12 Och se, sannerligen, sannerligen säger jag dig: [a]Förlita dig på den [b]Ande som leder till att göra gott – ja, till att handla rättfärdigt, att [c]vandra i [d]ödmjukhet och att [e]döma rättfärdigt, och detta är min Ande.

13 Sannerligen, sannerligen säger jag dig: Jag ska ge dig av min Ande, som ska [a]upplysa ditt [b]förstånd, vilket ska fylla din själ med [c]glädje.

14 Och då ska du få veta, eller härigenom ska du lära känna, allt som du begär av mig rörande det som hör [a]rättfärdigheten till, i tro och med tillit till mig att du ska få.

15 Se, jag befaller dig att du inte ska tro att du är kallad att predika förrän du är [a]kallad.

16 Avvakta lite, tills du har fått mitt ord, min [a]klippa, min kyrka och mitt evangelium, så att du med säkerhet kan känna till min lära.

17 Och se, därefter ska det ske dig enligt dina önskningar, ja, förvisso enligt din tro.

18 Håll mina bud, var tyst, anropa min Ande,

19 ja, [a]håll dig till mig av hela ditt hjärta, så att du kan hjälpa till att föra fram i ljuset det som jag har talat om – ja, översättningen av mitt verk. Var tålmodig till dess du har fullbordat det.

20 Se, detta är din uppgift, att [a]hålla mina bud, ja, av all din förmåga, allt ditt förstånd och all din styrka.

21 Sök inte efter att förkunna mitt ord utan sök först efter att [a]få mitt ord, och sedan ska din tunga lossas. Därefter ska du, om du önskar det, få min Ande och mitt ord, ja, Guds kraft till att övertyga människorna.

22 Men var nu tyst. Utforska [a]mitt ord som har gått ut ibland människobarnen, och [b]utforska även [c]mitt ord som ska gå ut ibland människobarnen, eller det som nu översätts, ja, tills du har fått allt det som jag ska [d]ge till människobarnen i detta släktled, och sedan ska allting tillfalla dig.

23 Se, du är [a]Hyrum, min son. [b]Sök Guds rike, och allting ska tillfalla dig i enlighet med vad som är rättvist.

24 [a]Bygg på min klippa, som är mitt [b]evangelium.

25 Förneka inte [a]uppenbarelsens ande, och inte heller [b]profetians ande, för ve den som förnekar dessa ting.

26 [a]Samla därför mitt ord i ditt hjärta till dess tiden kommer då det är enligt min visdom att du ska gå ut.

27 Se, jag talar till alla som har goda önskningar och som har [a]svingat sin skära för att skörda.

28 Se, jag är [a]Jesus Kristus, Guds Son. Jag är världens liv och [b]ljus.

29 Jag är den som kom till mina egna, och mina egna tog inte emot mig.

30 Men sannerligen, sannerligen säger jag er, att alla som tar emot mig, till dem ska jag ge [a]förmågan att bli [b]Guds söner, ja, till dem som tror på mitt namn. Amen.

- ◀1a
Jes. 29:14; L&F 4. HFS Evangeliets återställelse.

- ◀2a
1 Ne. 15:23–25; L&F 1:14; 84:43–45.

- ◀b
Hebr. 4:12.

- ◀c
Alma 4:19; 31:5.

- ◀d
Hel. 3:29–30; L&F 6:2.

- ◀3a
L&F 12:3.

- ◀b
Luk. 18:22; Hel. 5:8.

- ◀c
1 Tim. 6:19.

- ◀4a
Upp. 14:15; L&F 14:3–4.

- ◀5a
HFS Bön.

- ◀6a
Jes. 52:7–8; L&F 66:11. HFS Sion.

- ◀7a
1 Kung. 3:11–13; 2 Ne. 26:31; Jakob 2:17–19; L&F 38:39.

- ◀b
HFS Visdom.

- ◀9a
L&F 19:21–22.

- ◀b
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀c
L&F 105:5.

- ◀10a
L&F 46:8–12.

- ◀b
Luk. 8:15.

- ◀11a
HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀b
HFS Kraft, makt.

- ◀12a
L&F 84:116. HFS Tillit.

- ◀b
Rom. 8:1–9; 1 Joh. 4:1–6.

- ◀c
HFS Vandra, vandra med Gud.

- ◀d
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀e
Matt. 7:1–5; Alma 41:14–15.

- ◀13a
L&F 76:12.

- ◀b
HFS Sinne.

- ◀c
HFS Glädje.

- ◀14a
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀15a
TA 1:5. HFS Kall, kallad av Gud, kallelse; Myndighet.

- ◀16a
L&F 6:34. HFS Klippa.

- ◀19a
Jakob 6:5; L&F 98:11.

- ◀20a
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀21a
Alma 17:2–3; L&F 84:85.

- ◀22a
DVS Bibeln.

- ◀b
HFS Skrifterna – Skrifternas värde.

- ◀c
DVS Mormons bok.

- ◀d
Alma 29:8.

- ◀23a
JS–H 1:4.

- ◀b
Matt. 6:33.

- ◀24a
Matt. 7:24–27.

- ◀b
HFS Evangeliet.

- ◀25a
HFS Uppenbarelse.

- ◀b
Upp. 19:10. HFS Profetia, profetera.

- ◀26a
5 Mos. 11:18; L&F 6:20; 43:34; JS–M 1:37.

- ◀27a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀28a
HFS Jesus Kristus.

- ◀b
HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀30a
Joh. 1:12.

- ◀b
HFS Guds söner och döttrar.

KAPITEL 12

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Joseph Knight den äldre i Harmony i Pennsylvania i maj 1829. Joseph Knight trodde på Joseph Smiths försäkran om att han hade Mormons boks plåtar i sin ägo och om det då pågående översättningsarbetet och hade ett flertal gånger gett materiell hjälp till Joseph Smith och hans skrivare, vilket gjorde det möjligt för dem att fortsätta översätta. På Joseph Knights begäran frågade profeten Herren och tog emot uppenbarelsen.

1–6: Arbetare i vingården ska vinna frälsning; 7–9: Alla som önskar och har förmåga kan få hjälpa till i Herrens verk.

1 [a]Ett stort och förunderligt verk ska påbörjas ibland människobarnen.

2 Se, jag är Gud. Ge akt på mitt ord, vilket är levande och kraftfullt, skarpare än ett tveeggat svärd, så att det skiljer både led och märg. Ge därför akt på mitt ord.

3 Se, fältet har redan vitnat till skörd. Låt därför den som vill skörda svinga sin skära av all sin kraft och skörda medan dagen varar, så att han kan samla evig frälsning åt sin själ i Guds rike.

4 Ja, den som svingar sin skära och skördar, han är kallad av Gud.

5 Om du därför ber mig ska du få, om du bultar ska det öppnas för dig.

6 Se, eftersom du har bett så säger jag dig: Håll mina bud och sök att frambringa och upprätta Sions sak.

7 Se, jag talar till dig och även till alla dem som har en önskan att frambringa och upprätta detta verk.

8 Och ingen kan hjälpa till i detta verk om han inte är [a]ödmjuk och fylld av barmhärtighet och har [b]tro, [c]hopp och [d]kärlek samt är måttlig i allt, vad som än ska anförtros i hans vård.

9 Se, jag som talar dessa ord är världens ljus och liv. Ge därför akt av all din förmåga, och då är du kallad. Amen.

- ◀1a
Se L&F 11:1–6 för liknande korshänvisningar.

- ◀8a
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀b
HFS Tro.

- ◀c
HFS Hopp.

- ◀d
HFS Kärlek.

KAPITEL 13

Ett utdrag ur Joseph Smiths historia som återger profetens och Oliver Cowderys ordination till aronska prästadömet i närheten av Harmony i Pennsylvania, den 15 maj 1829. Ordinationen utfördes genom en ängels händer, och denne presenterade sig som Johannes, han som kallas Johannes Döparen i Nya testamentet. Ängeln förklarade att han handlade under ledning av Petrus, Jakob och Johannes, de forntida apostlarna som innehade nycklarna till det högre prästadömet, vilket kallades Melkisedeks prästadöme. Löftet gavs till Joseph och Oliver att det högre prästadömet i rätt tid skulle förlänas dem (se kapitel 27:7–8, 12).

Nycklarna till och kraften i aronska prästadömet framställs.

1 I Messias namn [a]förlänar jag er, mina medtjänare, [b]Arons prästadöme, som innehar nycklarna till [c]änglars betjäning och till [d]omvändelsens evangelium och till [e]dop genom nedsänkning till syndernas förlåtelse. Och detta ska aldrig mer tas bort från jorden förrän [f]Levis söner på nytt offrar ett offer åt Herren i [g]rättfärdighet.

- ◀1a
JS–H 1:68–75. HFS Ordinera, ordination.

- ◀b
L&F 27:8; 84:18–34. HFS Aronska prästadömet.

- ◀c
HFS Änglar.

- ◀d
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀e
HFS Dop, döpa.

- ◀f
Se Oliver Cowderys redogörelse för återställelsen av aronska prästadömet i slutet av Joseph Smith – Historien 5 Mos. 10:8; 1 Krön. 6:48; L&F 128:24.

- ◀g
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

KAPITEL 14

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till David Whitmer i Fayette i New York i juni 1829. Familjen Whitmer hade blivit mycket intresserad av översättningen av Mormons bok. Profeten bosatte sig i Peter Whitmer den äldres hem, där han bodde tills översättningsarbetet slutförts och upphovsrätten till den förestående boken var tryggad. Tre av sönerna Whitmer hade alla fått ett vittnesbörd om verkets äkthet och blev mycket intresserade av vad som var deras personliga plikt. Denna uppenbarelse och de två följande (kapitel 15 och 16) gavs som svar på en förfrågan genom urim och tummim. David Whitmer blev senare ett av de tre vittnena till Mormons bok.

1–6: Arbetarna i vingården kommer att vinna frälsning; 7–8: Evigt liv är den största av Guds gåvor; 9–11: Kristus skapade himlarna och jorden.

1 [a]Ett stort och förunderligt verk ska påbörjas ibland människobarnen.

2 Se, jag är Gud. Ge akt på mitt ord, vilket är levande och kraftfullt, skarpare än ett tveeggat svärd, så att det skiljer både led och märg. Ge därför akt på mitt ord.

3 Se, fältet har redan vitnat till skörd. Låt därför den som vill skörda svinga sin skära av all sin kraft och skörda medan dagen varar, så att han kan samla evig frälsning åt sin själ i Guds rike.

4 Ja, den som svingar sin skära och skördar, han är kallad av Gud.

5 Om du därför ber mig ska du få, om du bultar ska det öppnas för dig.

6 Sök att frambringa och upprätta mitt Sion. Håll mina bud i allting.

7 Och om du [a]håller mina bud och [b]håller ut intill änden ska du få [c]evigt liv, vilken gåva är den största av alla Guds gåvor.

8 Och det ska ske att om du ber Fadern i mitt namn, i tro och med tillit, ska du få den [a]Helige Anden som inger vad du ska säga, för att du ska kunna stå som ett [b]vittne om de ting som du både ska [c]höra och se, och även för att du ska kunna förkunna omvändelse för detta släktled.

9 Se, jag är [a]Jesus Kristus, den [b]levande Gudens [c]Son, som [d]skapade himlarna och [e]jorden, ett [f]ljus som inte kan döljas i [g]mörkret.

10 Därför måste jag föra fram mitt evangeliums [a]fullhet från [b]icke-judarna till Israels hus.

11 Och se, du är David, och du är kallad att hjälpa till. Och om du gör detta och är trofast, ska du välsignas både andligen och timligen, och stor ska din lön bli. Amen.

- ◀1a
Se L&F 11:1–6 för liknande korshänvisningar.

- ◀7a
3 Mos. 26:3–12; Joh. 15:10; Mosiah 2:22, 41; L&F 58:2.

- ◀b
HFS Uthärda.

- ◀c
2 Ne. 31:20; L&F 6:13. HFS Evigt liv.

- ◀8a
HFS Helige Anden, den.

- ◀b
Mosiah 18:8–10. HFS Vittne, vittnesmål.

- ◀c
Se ”Tre vittnens vittnesbörd” på de inledande sidorna i Mormons bok.

- ◀9a
Mosiah 4:2; L&F 76:20–24.

- ◀b
Dan. 6:26; Alma 7:6; L&F 20:19.

- ◀c
Rom. 1:4.

- ◀d
Joh. 1:1–3, 14; 3 Ne. 9:15; L&F 45:1. HFS Skapa, skapelsen.

- ◀e
Abr. 4:12, 24–25.

- ◀f
2 Sam. 22:29. HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀g
HFS Mörker, andligt.

- ◀10a
L&F 20:8–9; JS–H 1:34.

- ◀b
HFS Icke-judar.

KAPITEL 15

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till John Whitmer i Fayette i New York i juni 1829 (se överskriften till kapitel 14). Budskapet är förtroligt och mycket personligt i det att Herren berättar om vad bara John Whitmer och han själv kände till. John Whitmer blev senare ett av de åtta vittnena till Mormons bok.

1–2: Herrens arm är över hela jorden; 3–6: Att predika evangeliet och frälsa själar är av största värde.

1 Hör, min tjänare John, och lyssna till Jesu Kristi, din Herres och din Återlösares ord!

2 För se, jag talar till dig med skärpa och med [a]kraft, för min arm är över hela jorden,

3 och jag ska berätta för dig det som ingen människa vet utom jag och du.

4 För du har många gånger önskat att av mig få veta vad som skulle vara av största värde för dig.

5 Se, välsignad är du för detta och för att du har talat mina ord, som jag har gett dig i enlighet med mina bud.

6 Och se, nu säger jag dig, att det som kommer att bli av största värde för dig är att [a]förkunna omvändelse för detta folk, så att du kan föra själar till mig, så att du med dem kan [b]vila i min [c]Faders [d]rike. Amen.

- ◀2a
Hel. 3:29–30. HFS Kraft, makt.

- ◀6a
L&F 18:15–16. HFS Missionsverksamhet.

- ◀b
HFS Vila.

- ◀c
HFS Fader i himlen.

- ◀d
HFS Guds rike eller himmelriket.

KAPITEL 16

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Peter Whitmer den yngre i Fayette i New York i juni 1829 (se överskriften till kapitel 14). Peter Whitmer den yngre blev senare ett av de åtta vittnena till Mormons bok.

1–2: Herrens arm är över hela jorden; 3–6: Att predika evangeliet och frälsa själar är av största värde.

1 [a]Hör, min tjänare Peter, och lyssna till Jesu Kristi, din Herres och din Återlösares, ord!

2 För se, jag talar till dig med skärpa och med kraft, för min arm är över hela jorden,

3 och jag ska berätta för dig det som ingen människa vet utom jag och du.

4 För du har många gånger önskat att av mig få veta vad som skulle vara av största värde för dig.

5 Se, välsignad är du för detta och för att du har talat mina ord, som jag har gett dig i enlighet med mina bud.

6 Och se, nu säger jag dig, att det som kommer att bli av största värde för dig är att förkunna omvändelse för detta folk, så att du kan föra själar till mig, så att du med dem kan vila i min Faders rike. Amen.

- ◀1a
Se L&F 15 för liknande korshänvisningar.

KAPITEL 17

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Oliver Cowdery, David Whitmer och Martin Harris i Fayette i New York i juni 1829, innan de fick se de inristade plåtarna som innehöll Mormons boks uppteckning. Joseph och hans skrivare Oliver Cowdery hade från översättningen av Mormons boks plåtar fått veta att tre särskilda vittnen skulle utses (se Ether 5:2–4; 2 Nephi 11:3; 27:12). Oliver Cowdery, David Whitmer och Martin Harris greps av en inspirerad önskan att bli de tre särskilda vittnena. Profeten frågade Herren och som svar gavs denna uppenbarelse genom urim och tummim.

1–4: Genom tro kommer de tre vittnena att se plåtarna och andra heliga ting; 5–9: Kristus bär vittne om Mormons boks gudomlighet.

1 Se, jag säger er att ni måste lita på mitt ord, och om ni gör det med helhjärtat uppsåt ska ni få [a]se [b]plåtarna och även bröstplåten, [c]Labans svärd, [d]urim och tummim som gavs till [e]Jareds broder på berget när han talade med Herren [f]ansikte mot ansikte, samt de [g]förunderliga vägvisarna som gavs till Lehi då han uppehöll sig i öknen vid [h]Röda havets stränder.

2 Och det är genom er tro som ni ska få se dem, ja, genom den tro som de forna profeterna hade.

3 Och sedan ni har fått tro och har sett dem med era ögon, ska ni med Guds kraft [a]vittna om dem.

4 Och detta ska ni göra för att min tjänare Joseph Smith den yngre inte ska förgöras, så att jag genom detta verk kan genomföra mina rättfärdiga avsikter med människobarnen.

5 Och ni ska betyga att ni har sett dem, ja, liksom min tjänare Joseph Smith den yngre har sett dem. För det är genom min makt som han har sett dem, och det är tack vare att han hade tro.

6 Och han har översatt [a]boken, ja, den [b]del därav som jag befallde honom, och så sant er Herre och er Gud lever är den sann.

7 Därför har ni fått samma förmåga och samma tro och samma gåva som han.

8 Om ni håller dessa mina senaste bud som jag har gett er, ska [a]helvetets portar inte få överhand över er, för min [b]nåd är tillräcklig för er, och ni ska bli [c]upphöjda på den yttersta dagen.

9 Och jag, Jesus Kristus, er [a]Herre och er Gud, har talat detta till er, för att jag ska kunna genomföra mina rättfärdiga avsikter med människobarnen. Amen.

- ◀1a
2 Ne. 27:12; Eth. 5:2–4; L&F 5:15. Se även ”Tre vittnens vittnesbörd” på de inledande sidorna i Mormons bok.

- ◀b
Morm. 6:6; JS–H 1:52. HFS Plåtar.

- ◀c
1 Ne. 4:8–9; 2 Ne. 5:14; Jakob 1:10; Mosiah 1:16.

- ◀d
HFS Urim och tummim.

- ◀e
Eth. 3.

- ◀f
1 Mos. 32:30; 2 Mos. 33:11; Mose 1:2.

- ◀g
1 Ne. 16:10, 16, 26–29; Alma 37:38–47.

- ◀h
1 Ne. 2:5.

- ◀3a
HFS Vittna; Vittne, vittnesmål.

- ◀6a
HFS Mormons bok.

- ◀b
2 Ne. 27:22; 3 Ne. 26:7–10.

- ◀8a
Matt. 16:18; 3 Ne. 11:39; L&F 10:69.

- ◀b
HFS Nåden.

- ◀c
1 Ne. 13:37; 3 Ne. 27:14–15, 22; L&F 9:14.

- ◀9a
HFS Herren.

KAPITEL 18

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith, Oliver Cowdery och David Whitmer i Fayette i New York i juni 1829. Enligt profeten tillkännagav den här uppenbarelsen ”kallelsen av tolv apostlar i dessa sista dagar, samt instruktioner angående uppbyggandet av kyrkan”.

1–5: Skrifterna visar hur kyrkan ska byggas upp; 6–8: Världen mognar i ondska; 9–16: Själarna är mycket värdefulla; 17–25: För att vinna frälsning måste människorna ta på sig Kristi namn; 26–36: De tolvs kallelse och mission uppenbaras; 37–39: Oliver Cowdery och David Whitmer ska välja ut de tolv; 40–47: För att vinna frälsning måste människorna omvända sig, låta döpa sig och hålla buden.

1 Se, på grund av det som du, min tjänare Oliver Cowdery, har begärt att få veta av mig, ger jag dig dessa ord:

2 Se, vid många tillfällen har jag genom min Ande tillkännagett för dig att det du har skrivit är [a]sant. Därför vet du att det är sant.

3 Och om du vet att det är sant, se, då ger jag dig en befallning att du ska lita på det som är [a]skrivet,

4 för det innehåller allt som är skrivet om grundvalen till min kyrka, mitt [a]evangelium och min [b]klippa.

5 Om du därför bygger upp min kyrka på mitt evangeliums och min klippas grundval, ska inte helvetets portar få överhand över dig.

6 Se, [a]världen mognar i ondska, och människobarnen måste väckas till omvändelse, både [b]icke-judarna och Israels hus.

7 Och därför, eftersom du har blivit [a]döpt av min tjänare Joseph Smith den yngres händer i enlighet med det som jag har befallt honom, har han fullgjort det som jag befallde honom.

8 Och förundra dig nu inte över att jag har kallat honom för mitt eget ändamål, vilket ändamål jag känner. Om han sålunda är [a]flitig i att [b]hålla mina bud ska han [c]välsignas med evigt liv. Och hans namn är [d]Joseph.

9 Och nu, Oliver Cowdery, talar jag till dig, och även till David Whitmer, i form av en befallning. För se, jag befaller alla människor överallt att omvända sig, och jag talar till er liksom till min [a]apostel Paulus, för ni är förvisso kallade med samma kallelse varmed han kallades.

10 Kom ihåg att [a]själarna är mycket [b]värdefulla i Guds ögon,

11 för se, Herren er [a]Återlösare led [b]döden i köttet, varför han [c]led alla människors [d]smärta för att alla människor ska kunna omvända sig och komma till honom.

12 Och han har [a]uppstått från de döda för att kunna föra alla människor till sig, på villkor att de [b]omvänder sig.

13 Och hur stor är inte hans [a]glädje över den själ som omvänder sig!

14 Därför är ni kallade att [a]ropa omvändelse till detta folk.

15 Och om det vore så att ni arbetade alla era dagar med att ropa omvändelse till detta folk, och endast förde en enda [a]själ till mig, hur stor skulle då inte er glädje vara tillsammans med honom i min Faders rike!

16 Och om nu er glädje blir stor över en enda själ som ni har fört till mig i min Faders [a]rike, hur stor blir då inte er [b]glädje om ni [c]för många själar till mig!

17 Se, ni har mitt evangelium framför er, samt min klippa och min [a]frälsning.

18 [a]Be till Fadern i mitt [b]namn i tro, med tillit till att ni ska få, så ska ni få den Helige Anden som uppenbarar allt som är [c]lämpligt för människobarnen.

19 Och om ni inte har [a]tro, [b]hopp och [c]kärlek, kan ni ingenting göra.

20 [a]Strid inte mot någon kyrka utom mot [b]djävulens kyrka.

21 Ta på er [a]Kristi namn och [b]framlägg sanningen med [c]allvar.

22 Och alla som omvänder sig och låter [a]döpa sig i mitt namn, vilket är Jesus Kristus, och [b]håller ut intill änden, de ska bli frälsta.

23 Se, Jesus Kristus är det [a]namn som är givet av Fadern, och det finns inget annat namn givet varigenom människan kan bli frälst.

24 Därför måste alla människor ta på sig det namn som är givet av Fadern, för med det namnet ska de kallas på den yttersta dagen.

25 Om de därför inte känner till det [a]namn varmed de kallas, kan de inte få plats i min [b]Faders rike.

26 Och se, det finns andra som är kallade att förkunna mitt evangelium både för [a]icke-juden och för juden,

27 ja, de är tolv, och de [a]tolv ska vara mina lärjungar och de ska ta på sig mitt namn, och de tolv är de som med helhjärtat uppsåt ska vilja ta på sig mitt [b]namn.

28 Och om de önskar att med helhjärtat uppsåt ta på sig mitt namn, är de kallade att gå ut i hela [a]världen och predika mitt [b]evangelium för [c]varje levande varelse.

29 Och det är de som är ordinerade av mig till att [a]döpa i mitt namn enligt det som är skrivet.

30 Och det som är skrivet har ni framför er, och därför måste ni utföra det i enlighet med de ord som är skrivna.

31 Och nu talar jag till er, de [a]tolv: Se, min nåd är tillräcklig för er. Ni måste vandra rättrådigt inför mig och inte synda.

32 Och se, det är ni som är ordinerade av mig till att [a]ordinera präster och lärare, till att förkunna mitt evangelium i [b]enlighet med den Helige Andens kraft som är i er och i enlighet med Guds [c]kallelser och gåvor till människorna.

33 Och jag, Jesus Kristus, er Herre och er Gud, har talat detta.

34 Dessa [a]ord är inte av människor eller av någon människa, utan av mig. Därför ska ni vittna om att de är av mig och inte av någon människa.

35 För det är min [a]röst som talar dem till er, för de är givna till er genom min Ande, och genom min kraft kan ni läsa dem för varandra, och utan min kraft skulle ni inte kunna ha dem.

36 Därför kan ni [a]vittna om att ni har hört min röst och känner till mina ord.

37 Och se, nu ger jag dig i uppdrag, Oliver Cowdery och likaledes David Whitmer, att välja ut de tolv som har den önskan om vilken jag har talat.

38 Och på deras önskningar och deras [a]gärningar ska ni känna igen dem.

39 Och när ni har funnit dem ska ni visa detta för dem.

40 Och ni ska falla ner och [a]tillbe Fadern i mitt namn.

41 Och ni måste predika för världen och säga: ”Ni måste omvända er och bli döpta i Jesu Kristi namn”,

42 för alla människor måste omvända sig och bli döpta, och inte bara män utan även kvinnor och barn som har nått [a]ansvarighetsålder.

43 Och nu, efter det att ni har fått detta, måste ni hålla mina [a]bud i allt.

44 Och genom era händer ska jag utföra ett [a]förunderligt verk bland människobarnen, för att [b]övertyga många om deras synder, så att de kan omvända sig och så att de kan komma till min Faders rike.

45 De välsignelser som jag ger er [a]övergår därför allt.

46 Och om ni efter det att ni har fått detta inte [a]håller mina bud, kan ni inte bli frälsta i min Faders rike.

47 Se, jag, Jesus Kristus, er Herre och er Gud och er Återlösare, har talat detta genom min Andes kraft. Amen.

- ◀2a
L&F 6:15–17.

- ◀3a
L&F 98:11. HFS Skrifterna – Skrifternas värde.

- ◀4a
HFS Evangeliet.

- ◀b
HFS Klippa.

- ◀6a
HFS Världen.

- ◀b
HFS Icke-judar.

- ◀7a
JS–H 1:70–71.

- ◀8a
HFS Flit.

- ◀b
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀c
HFS Välsigna, välsignad, välsignelse.

- ◀d
2 Ne. 3:14–15. HFS Smith, Joseph, den yngre.

- ◀9a
Rom. 1:1.

- ◀10a
HFS Själen.

- ◀b
HFS Själen – Själarnas värde.

- ◀11a
HFS Återlösaren.

- ◀b
HFS Korsfästelse.

- ◀c
HFS Återlösa, återlöst, återlösning.

- ◀d
Jes. 53:4–5. HFS Försona, försoning.

- ◀12a
HFS Uppståndelse.

- ◀b
L&F 19:4–18. HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀13a
Luk. 15:7.

- ◀14a
Alma 29:1–2; L&F 34:5–6; 63:57.

- ◀15a
HFS Själen – Själarnas värde.

- ◀16a
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀b
Alma 26:11. HFS Glädje.

- ◀c
HFS Missionsverksamhet.

- ◀17a
HFS Frälsning.

- ◀18a
HFS Bön.

- ◀b
Joh. 15:16.

- ◀c
L&F 88:63–65.

- ◀19a
HFS Tro.

- ◀b
HFS Hopp.

- ◀c
HFS Kärlek.

- ◀20a
2 Tim. 2:23–24; 3 Ne. 11:29–30.

- ◀b
HFS Djävulen – Djävulens kyrka.

- ◀21a
2 Ne. 31:13; Mosiah 5:8; 3 Ne. 27:5; L&F 20:37.

- ◀b
L&F 100:5–8.

- ◀c
Rom. 12:3.

- ◀22a
HFS Dop, döpa.

- ◀b
HFS Uthärda.

- ◀23a
Mal. 1:11; Apg. 4:12; Mosiah 3:17; Hel. 3:28–29.

- ◀25a
Mosiah 5:9–14.

- ◀b
HFS Celestial härlighet.

- ◀26a
L&F 90:8–9; 112:4.

- ◀27a
HFS Apostel.

- ◀b
L&F 27:12.

- ◀28a
Mark. 16:15–16.

- ◀b
HFS Evangeliet.

- ◀c
L&F 1:2; 42:58.

- ◀29a
3 Ne. 11:21–28; L&F 20:72–74.

- ◀31a
L&F 107:23–35.

- ◀32a
Moro. 3; L&F 20:60; 107:58. HFS Ordinera, ordination.

- ◀b
2 Petr. 1:21; L&F 68:3–4.

- ◀c
L&F 20:27.

- ◀34a
HFS Skrifterna.

- ◀35a
L&F 1:38. HFS Röst.

- ◀36a
HFS Vittna.

- ◀38a
HFS Gärningar.

- ◀40a
HFS Tillbe, tillbedjan.

- ◀42a
L&F 20:71; 29:47; 68:27. HFS Ansvar, ansvarig, ansvarighet.

- ◀43a
HFS Guds bud och befallningar.

- ◀44a
Jes. 29:14; L&F 4:1.

- ◀b
Alma 36:12–19; 62:45.

- ◀45a
L&F 84:35–38.

- ◀46a
L&F 82:3.

KAPITEL 19

Uppenbarelse given genom Joseph Smith i Manchester i New York, troligtvis under sommaren 1829. I sin historia framställer profeten den som ”en Guds och inte en människas befallning till Martin Harris, given av honom som är evig”.

1–3: Kristus har all makt; 4–5: Alla människor måste omvända sig eller lida; 6–12: Evigt straff är Guds straff; 13–20: Kristus led för alla, så att de inte behöver lida om de omvänder sig; 21–28: Predika omvändelsens evangelium; 29–41: Förkunna glada budskap.

1 Jag är [a]Alfa och Omega, [b]Herren Kristus, ja, jag är förvisso han, begynnelsen och änden, världens Återlösare.

2 Jag har utfört och [a]fullbordat hans vilja som jag tillhör, ja, Faderns, beträffande mig – och jag har gjort detta för att kunna [b]lägga allt under mig –

3 och har behållit all [a]makt, ja, till att [b]förgöra Satan och hans verk vid världens [c]ände och på den sista, stora dagen för domen, vilken jag ska fälla över dess invånare, när jag [d]dömer var och en efter hans [e]gärningar och de handlingar som han har utfört.

4 Och var och en måste förvisso [a]omvända sig eller [b]lida, för jag, Gud, är [c]oändlig.

5 Därför [a]återkallar jag inte de domar som jag ska fälla, utan ve ska utgå, gråt, [b]klagan och tandagnisslan, ja, över dem som befinner sig på min [c]vänstra sida.

6 Men det står [a]inte skrivet att det inte ska finnas någon ände på denna pina, utan det står [b]oändlig pina.

7 Vidare står det skrivet [a]evig fördömelse, varför det är uttryckligare än andra skriftställen, så att det kan påverka människobarnens hjärtan, helt och hållet till mitt namns förhärligande.

8 Därför ska jag förklara denna hemlighet för er, för ni bör få veta det liksom mina apostlar gjorde.

9 Jag talar till er som är utvalda i fråga om detta, ja, som till en enda, för att ni ska kunna ingå i min [a]vila.

10 För se, hur stor är inte gudaktighetens [a]hemlighet! För se, jag är oändlig och det straff som ges från min hand är oändligt straff, för [b]Oändlig är mitt namn. Därför:

11 [a]Evigt straff är Guds straff.

12 Oändligt straff är Guds straff.

13 Därför befaller jag dig att omvända dig och hålla de [a]bud som du har fått av min tjänare Joseph Smith den yngres hand, i mitt namn.

14 Och det är genom min allsmäktiga kraft som du har fått dem.

15 Därför befaller jag dig att omvända dig. Omvänd dig så att jag inte slår dig med min muns stav och med min vrede och med min harm, och dina [a]lidanden blir svåra – hur svåra vet du inte och hur intensiva vet du inte, ja, hur svåra att uthärda vet du inte.

16 För se, jag, Gud, har [a]lidit detta för alla, för att de inte ska [b]behöva lida om de [c]omvänder sig.

17 Men om de inte omvänder sig måste de [a]lida liksom jag.

18 Detta lidande fick mig, ja, Gud, den störste av alla, att skälva av smärta och blöda ur varje por samt lida till både kropp och ande – och jag önskade att jag [a]inte skulle behöva dricka den bittra kalken och rygga –

19 dock, ära vare Fadern, och jag drack och [a]fullbordade mina förberedelser för människobarnen.

20 Därför befaller jag dig på nytt att omvända dig, så att jag inte ödmjukar dig med min allsmäktiga kraft, och att [a]bekänna dina synder så att du inte får lida de straff som jag har talat om och som du i en ringa, ja, i allra minsta grad förnam, då jag drog tillbaka min Ande.

21 Och jag befaller dig att du inte ska [a]predika något annat än omvändelse, och att [b]inte visa detta för världen förrän det är enligt min visdom.

22 För de kan inte nu [a]tåla kött, utan de måste få [b]mjölk. Därför behöver de inte känna till detta för att inte förgås.

23 Lär av mig och lyssna till mina ord. [a]Vandra i min Andes [b]ödmjukhet, och du ska ha [c]frid i mig.

24 Jag är [a]Jesus Kristus. Jag kom genom Faderns vilja, och jag utför hans vilja.

25 Och vidare befaller jag dig att du inte ska ha [a]begärelse till din nästas [b]hustru, inte heller trakta efter din nästas liv.

26 Och vidare befaller jag dig att du inte ska ha begärelse till dina egna ägodelar, utan frikostigt ge därav till tryckningen av Mormons bok, som innehåller [a]sanningen och Guds ord,

27 som är mitt ord till [a]icke-juden, så att den snart kan gå till [b]juden, av vilka lamaniterna är en [c]återstod, så att de kan tro på evangeliet och inte hoppas på att en [d]Messias ska komma som redan har kommit.

28 Och vidare befaller jag dig att du ska [a]be [b]högt såväl som i ditt hjärta, ja, inför världen såväl som i det fördolda, offentligt såväl som i enskildhet.

29 Och du ska [a]förkunna glada budskap, ja, kungör dem från bergen, och från varje högt ställe, och ibland varje folk som du ska tillåtas besöka.

30 Och du ska göra det i all ödmjukhet, med [a]tillit till mig, och inte smäda dem som smädar.

31 Och om [a]lärosatser ska du inte tala, utan du ska förkunna omvändelse och [b]tro på Frälsaren samt syndernas [c]förlåtelse genom [d]dop och genom [e]eld, ja, det vill säga den [f]Helige Anden.

32 Se, detta är en viktig [a]befallning och den sista jag ger dig angående denna sak, för detta ska vara tillräckligt för din dagliga vandring ända till ditt livs slut.

33 Och elände ska du erfara om du ringaktar dessa [a]råd, ja, till undergång för dig själv och din egendom.

34 [a]Dela med dig av en del av dina ägodelar, ja, även av en del av din jord, och av allt du inte behöver för din familjs uppehälle.

35 Betala den [a]skuld du har skrivit [b]kontrakt om med boktryckaren. Gör dig fri från [c]träldom.

36 [a]Lämna ditt hus och hem utom då du önskar besöka din familj.

37 Och [a]tala öppet till alla. Ja, predika, förmana och förkunna [b]sanningen, ja, med hög röst, med glädjens röst, och ropa: ”Hosianna, hosianna, välsignat vare Herrens, Guds namn!”

38 [a]Be alltid, och jag ska [b]utgjuta min Ande över dig, och stor ska din välsignelse bli – ja, större än om du skulle få jordens skatter och den förgänglighet som följer med dem.

39 Se, kan du läsa detta utan att fröjdas och lyftas i ditt hjärta av glädje?

40 Eller kan du fortsätta springa omkring som en blind vägvisare?

41 Eller kan du vara [a]ödmjuk och saktmodig och uppföra dig förståndigt inför mig? Ja, [b]kom till mig, din Frälsare. Amen.

- ◀1a
Upp. 1:8, 11; 3 Ne. 9:18; L&F 35:1; 61:1. HFS Alfa och Omega.

- ◀b
HFS Jesus Kristus.

- ◀2a
Joh. 17:4; 3 Ne. 11:11.

- ◀b
Fil. 3:21.

- ◀3a
HFS Kraft, makt.

- ◀b
Jes. 14:12–17; 1 Joh. 3:8; 1 Ne. 22:26; L&F 88:111–115.

- ◀c
HFS Världen – Världens ände.

- ◀d
HFS Domen, den yttersta.

- ◀e
HFS Gärningar.

- ◀4a
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀b
Luk. 13:3; Hel. 14:19.

- ◀c
Mose 1:3.

- ◀5a
L&F 56:4; 58:32.

- ◀b
Matt. 13:42.

- ◀c
Matt. 25:41–43.

- ◀6a
L&F 76:105–106; 138:59.

- ◀b
L&F 76:33, 44–45.

- ◀7a
Hel. 12:25–26; L&F 29:44.

- ◀9a
HFS Vila.

- ◀10a
Jakob 4:8; L&F 76:114–116.

- ◀b
Mose 1:3; 7:35. HFS Oändlig.

- ◀11a
Matt. 25:46.

- ◀13a
L&F 5:2; 10:6–7; 17.

- ◀15a
Alma 36:11–19.

- ◀16a
Alma 11:40–41. HFS Försona, försoning.

- ◀b
HFS Barmhärtig, barmhärtighet.

- ◀c
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀17a
L&F 29:17.

- ◀18a
Luk. 22:42–44.

- ◀19a
Joh. 17:4; 19:30.

- ◀20a
4 Mos. 5:6–7; Mosiah 26:29; L&F 58:43; 64:7. HFS Bekänna, bekännelse.

- ◀21a
L&F 11:9.

- ◀b
JS–H 1:42.

- ◀22a
L&F 78:17–18.

- ◀b
Hebr. 5:11–14; L&F 50:40.

- ◀23a
Moro. 7:3–4.

- ◀b
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀c
HFS Fred; Frid.

- ◀24a
HFS Jesus Kristus.

- ◀25a
HFS Begär, begärelse.

- ◀b
2 Mos. 20:17; 1 Kor. 7:2–4. HFS Äktenskapsbrott.

- ◀26a
HFS Sanning.

- ◀27a
HFS Icke-judar.

- ◀b
HFS Judar.

- ◀c
Omni 1:14–19; Mosiah 25:2–4; Hel. 8:21; 3 Ne. 2:12–16.

- ◀d
HFS Messias.

- ◀28a
1 Tim. 2:8. HFS Bön.

- ◀b
L&F 20:47, 51; 23:6.

- ◀29a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀30a
HFS Tillit.

- ◀31a
2 Tim. 2:23–24.

- ◀b
HFS Tro.

- ◀c
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀d
HFS Dop, döpa.

- ◀e
Matt. 3:11.

- ◀f
HFS Helige Andens gåva, den.

- ◀32a
L&F 58:26–29.

- ◀33a
HFS Guds bud och befallningar.

- ◀34a
Apg. 4:34–35.

- ◀35a
HFS Skuld.

- ◀b
DVS betala för utgivningen av den första upplagan av Mormons bok.

- ◀c
Ords. 22:7.

- ◀36a
Matt. 19:29.

- ◀37a
L&F 58:47; 68:8; 71:7.

- ◀b
L&F 75:4.

- ◀38a
Luk. 18:1; 2 Ne. 32:9; L&F 10:5.

- ◀b
Ords. 1:23; Apg. 2:17.

- ◀41a
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀b
Matt. 11:28–30.

KAPITEL 20

Uppenbarelse om kyrkans organisation och styrelsesätt, given genom profeten Joseph Smith i eller i närheten av Fayette i New York. Delar av den här uppenbarelsen kan ha getts så tidigt som sommaren 1829. Hela uppenbarelsen, som på den tiden kallades för Föreskrifter och förbund, skrevs troligtvis ner strax efter den 6 april 1830 (dagen när kyrkan organiserades). Profeten skrev: ”Vi erhöll följande av honom [Jesus Kristus] genom profetians och uppenbarelsens ande, som inte bara gav oss stor kunskap, utan också tillkännagav för oss den exakta dag då vi, enligt hans vilja och befallning, skulle organisera hans kyrka på nytt här på jorden.”

1–16: Mormons bok bevisar gudomligheten i de sista dagarnas verk; 17–28: Lärosatser om skapelsen, fallet, försoningen och dopet fastställs; 29–37: Lagar som styr omvändelse, rättfärdiggörelse, heliggörelse och dop framställs; 38–67: Äldsternas, prästernas, lärarnas och diakonernas plikter sammanfattas; 68–74: Medlemmarnas plikter, välsignandet av barn och dopsättet uppenbaras; 75–84: Sakramentsbönerna och de föreskrifter som gäller för medlemskap i kyrkan ges.

1 [a]Jesu Kristi kyrkas [b]tillkomst i dessa sista dagar ägde rum ettusenåttahundratrettio år efter vår Herres och Frälsares, Jesu Kristi, ankomst i köttet, och den [c]organiserades vederbörligen och upprättades i överensstämmelse med vårt lands lagar, genom Guds vilja och befallningar, i fjärde månaden och på sjätte dagen av den månad som heter april –

2 vilka befallningar gavs till Joseph Smith den yngre, som [a]kallades av Gud och ordinerades till en Jesu Kristi [b]apostel för att vara denna kyrkas förste [c]äldste,

3 och till Oliver Cowdery, som också kallades av Gud till en Jesu Kristi apostel för att vara denna kyrkas andre äldste, och ordinerades under hans hand.

4 Och detta skedde enligt vår Herres och Frälsares Jesu Kristi nåd, vilken tillkommer all ära, både nu och för evigt. Amen.

5 Sedan det tydligt tillkännagetts för denne förste äldste att han hade fått förlåtelse för sina synder, blev han åter [a]snärjd i världens fåfängligheter.

6 Men sedan han omvänt sig och uppriktigt ödmjukat sig genom tro, betjänade Gud honom genom en helig [a]ängel, vars [b]ansikte var som blixten och vars kläder var rena och vitare än all annan vithet,

7 och gav honom bud som inspirerade honom,

8 och gav honom, genom de tidigare beredda [a]medlen, kraft från höjden till att översätta Mormons bok,

9 som innehåller ett fallet folks historia och [a]Jesu Kristi evangeliums [b]fullhet till icke-judarna och även till judarna,

10 som gavs genom inspiration och är bekräftad för [a]andra genom änglars betjäning, och är av dem [b]förkunnad för världen –

11 vilket bevisar för världen att de heliga skrifterna är [a]sanna och att Gud [b]inspirerar människor och kallar dem till sitt [c]heliga verk i denna tidsålder och i detta släktled såväl som i forna släktled,

12 och därigenom visar att han är [a]samme Gud i går, i dag och för evigt. Amen.

13 Därför ska världen, eftersom den har så stora vittnen, dömas av dem, ja, alla som härefter kommer till kunskap om detta verk.

14 Och de som tar emot det i tro och utövar [a]rättfärdighet ska få det eviga livets [b]krona,

15 men för dem som förhärdar sina hjärtan i [a]otro och förkastar det, ska det leda till deras egen fördömelse –

16 för Herren Gud har talat det. Och vi, kyrkans äldster, har hört och bär vittne om orden från det härliga Majestätet i höjden, vilken tillkommer ära i evigheters evighet. Amen.

17 Härav [a]vet vi att det finns en [b]Gud i himlen som är oändlig och evig, från evighet till evighet samme oföränderlige Gud som har skapat himmel och jord och allt som är i dem,

18 och att han [a]skapade människan, man och kvinna, till sin egen [b]avbild och till att vara honom lika, så skapade han dem,

19 och han gav dem bud att de skulle [a]älska och [b]tjäna honom, den ende levande och sanne Guden, och att han skulle vara den enda varelsen som de skulle [c]tillbe.

20 Men genom överträdelsen av dessa heliga lagar blev människan [a]sinnlig och [b]djävulsk och blev en [c]fallen människa.

21 Därför utgav den allsmäktige Guden sin [a]enfödde Son, som det står skrivet i de skrifter som har getts om honom.

22 Han utsattes för [a]frestelser men gav inte efter för dem.

23 Han [a]korsfästes och dog, och på den tredje dagen [b]uppstod han,

24 och [a]uppsteg till himlen för att sätta sig på [b]Faderns högra sida, för att regera med allsmäktig kraft enligt Faderns vilja,

25 för att alla som [a]tror och låter döpa sig i hans heliga namn och [b]håller ut i tro intill änden, ska bli frälsta.

26 Inte endast de som trodde sedan han kommit i köttet i [a]tidens mitt, utan även alla de från begynnelsen, ja, alla de som fanns innan han kom, som trodde på de [b]heliga profeternas ord, vilka talade enligt den inspiration de fick genom den [c]Helige Andens gåva, vilka i sanning [d]vittnade om honom i allting, skulle få evigt liv,

27 liksom de som skulle komma därefter, som skulle tro på Guds [a]gåvor och kallelser genom den Helige Anden, som [b]bär vittne om Fadern och om Sonen,

28 vilken Fader, Son och Helige Ande är [a]en enda Gud, obegränsad och evig, utan slut. Amen.

29 Och vi vet att alla människor måste [a]omvända sig och tro på Jesu Kristi namn och tillbe Fadern i hans namn samt hålla ut i [b]tro på hans namn intill änden, annars kan de inte bli [c]frälsta i Guds rike.

30 Och vi vet att [a]rättfärdiggörelsen genom vår Herres och Frälsares Jesu Kristi [b]nåd är rättfärdig och sann.

31 Och vi vet även att [a]heliggörelsen genom vår Herres och Frälsares Jesu Kristi nåd är rättfärdig och sann för alla dem som älskar och tjänar Gud med all sin [b]förmåga, allt sitt förstånd och all sin styrka.

32 Men det finns en möjlighet att människan kan [a]falla ur nåden och avfalla från den levande Guden.

33 Låt därför kyrkan ta sig i akt och alltid be, så att de inte faller [a]i frestelse,

34 ja, och låt även de som är heliggjorda ta sig i akt.

35 Och vi vet att detta är sant och i enlighet med Johannes uppenbarelser, och vi [a]lägger varken till eller tar bort något från hans boks profetia, de heliga [b]skrifterna, eller Guds uppenbarelser vilka härefter ska komma genom den Helige Andens gåva och kraft, Guds [c]röst eller änglars betjäning.

36 Och Herren Gud har talat det, och äran, makten och härligheten tillkommer hans heliga namn, både nu och för evigt. Amen.

37 Och vidare, som befallning till kyrkan beträffande dopsättet: Alla de som ödmjukar sig inför Gud och önskar bli [a]döpta samt kommer fram med [b]förkrossat hjärta och botfärdig ande och vittnar inför kyrkan att de verkligen har omvänt sig från alla sina synder och är villiga att ta på sig [c]Jesu Kristi namn och är [d]beslutna att tjäna honom intill änden och genom sina [e]gärningar verkligen visar att de har tagit emot av Kristi Ande till sina synders [f]förlåtelse, ska genom dopet tas emot i hans kyrka.

38 Äldsternas, prästernas, lärarnas, diakonernas och medlemmarnas plikt i Kristi kyrka: En [a]apostel är en äldste och det är hans kallelse att [b]döpa

39 och att [a]ordinera andra äldster, präster, lärare och diakoner,

40 och att [a]välsigna brödet och vinet – sinnebilderna för Kristi kött och blod –

41 och att [a]konfirmera dem som döps in i kyrkan, genom [b]handpåläggning för dopet med eld och den [c]Helige Anden, i enlighet med skrifterna,

42 och att undervisa, förklara, förmana, döpa och vaka över kyrkan,

43 och att konfirmera kyrkan genom handpåläggning och genom att ge den Helige Anden

44 samt att ta ledningen vid alla möten.

45 Äldsterna ska [a]leda mötena såsom den Helige Anden leder dem i enlighet med Guds befallningar och uppenbarelser.

46 [a]Prästens plikt är att predika, [b]undervisa, förklara, förmana och döpa samt välsigna sakramentet,

47 och besöka varje medlems hem och förmana dem att [a]be [b]högt och i det fördolda samt att sköta alla [c]familjeplikter.

48 Och han kan även [a]ordinera andra präster, lärare och diakoner.

49 Och han ska ta ledningen vid mötena när ingen äldste är närvarande,

50 men när det finns en äldste närvarande ska han endast predika, undervisa, förklara, förmana och döpa

51 samt besöka varje medlems hem och förmana dem att be högt och i det fördolda samt att sköta alla familjeplikter.

52 I alla dessa plikter ska prästen [a]biträda äldsten om situationen så kräver.

53 [a]Lärarens plikt är att alltid [b]vaka över kyrkan och att vara med och styrka dem,

54 och se till att det inte finns någon ondska i kyrkan, inte heller någon inbördes [a]hårdhet, inte heller lögner, förtal eller [b]skvaller,

55 samt se till att kyrkan ofta kommer tillsammans och även se till att alla medlemmarna gör sin plikt.

56 Och han ska ta ledningen vid mötena i äldstens eller prästens frånvaro –

57 och i alla sina plikter i kyrkan ska han alltid biträdas av [a]diakonerna, om situationen så kräver.

58 Men varken lärare eller diakoner har myndighet att döpa eller välsigna sakramentet eller till att utföra handpåläggning.

59 De ska emellertid varna, förklara, förmana och undervisa samt inbjuda alla att komma till Kristus.

60 Varje [a]äldste, präst, lärare och diakon ska ordineras enligt Guds gåvor och [b]kallelser till honom, och han ska ordineras genom den Helige Andens kraft som är i den som ordinerar honom.

61 De olika äldsterna som utgör denna Kristi kyrka ska samlas till konferens en gång var tredje månad, eller tid efter annan såsom nämnda konferenser bestämmer eller förordnar.

62 Och nämnda konferenser ska handha alla de kyrkans angelägenheter som då är nödvändiga att behandla.

63 Äldsterna ska få sin fullmakt från andra äldster genom [a]röstning i den församling de tillhör eller från konferenserna.

64 Varje präst, lärare och diakon, som är ordinerad av en präst, kan då få ett [a]intyg av honom som, när intyget visas för en äldste, ska berättiga honom till en fullmakt som bemyndigar honom att utföra sin kallelses plikter, eller också kan han få den från en konferens.

65 Ingen ska [a]ordineras till något ämbete i denna kyrka, där det finns en regelmässigt organiserad gren av den, utan den församlingens [b]röstning.

66 Men de presiderande äldsterna, resande biskoparna, högrådsmedlemmarna, högprästerna och äldsterna har rätten att ordinera där det inte finns någon gren av kyrkan så att röstning kan genomföras.

67 Varje president i det höga prästadömet (eller presiderande äldste), [a]biskop, högrådsmedlem och [b]högpräst ska ordineras under ledning av ett [c]högråd eller en generalkonferens.

68 Medlemmarnas [a]plikt sedan de upptogs genom dop: Äldsterna eller prästerna ska ha tillräckligt med tid att förklara allting angående Kristi kyrka, så att de [b]förstår det innan de tar del av [c]sakramentet och konfirmeras genom [d]handpåläggning av äldsterna, så att allting kan ske med ordning.

69 Och medlemmarna ska genom gudfruktigt leverne och tal visa inför kyrkan och även inför äldsterna att de är värdiga därtill, så att det finns [a]gärningar och tro i överensstämmelse med de heliga skrifterna, och vandra i [b]helighet inför Herren.

70 Varje medlem i Kristi kyrka som har barn, ska inför kyrkan föra dem till äldsterna, som ska lägga händerna på dem i Jesu Kristi namn och [a]välsigna dem i hans namn.

71 Ingen kan tas emot i Kristi kyrka om han inte har uppnått [a]ansvarighetsåldern inför Gud och är i stånd att [b]omvända sig.

72 [a]Dopet ska utföras på följande sätt för alla dem som omvänder sig:

73 Den som är kallad av Gud och har myndighet från Jesus Kristus att döpa, ska gå ner i vattnet med den som har anmält sig till dop och ska nämna honom eller henne vid namn och säga: ”Med fullmakt av Jesus Kristus döper jag dig i Faderns och i Sonens och i den Helige Andens namn. Amen.”

74 Sedan ska han [a]sänka ner honom eller henne i vattnet och komma upp igen ur vattnet.

75 Det är viktigt att kyrkan ofta kommer tillsammans för att [a]ta del av bröd och vin till [b]minne av Herren Jesus.

76 Och äldsten eller prästen ska välsigna det, och på detta [a]sätt ska han välsigna det: Han ska knäfalla med kyrkan och åkalla Fadern i högtidlig bön och säga:

77 ”O Gud, du evige Fader, vi ber dig i din Sons, Jesu Kristi, namn att välsigna och helga detta [a]bröd för varje själ som äter därav, så att de kan göra det till minne av din Sons kropp och [b]betyga för dig, o Gud, du evige Fader, att de är villiga att [c]ta på sig din Sons namn och alltid minnas honom samt [d]hålla de bud som han har gett dem, så att de alltid kan ha hans [e]Ande hos sig. Amen.”

78 [a]Sättet att välsigna vinet: Han ska även ta [b]bägaren och säga:

79 ”O Gud, du evige Fader, vi ber dig i din Sons, Jesu Kristi, namn att välsigna och helga detta [a]vin för varje själ som dricker därav, så att de kan göra det till minne av din Sons blod som utgöts för dem, så att de kan betyga för dig, o Gud, du evige Fader, att de alltid minns honom, så att de kan ha hans Ande hos sig. Amen.”

80 Varje medlem i Kristi kyrka som begår en överträdelse eller ertappas med en förseelse ska behandlas som skrifterna föreskriver.

81 Det åligger de olika församlingarna, som tillsammans utgör Kristi kyrka, att sända en eller flera av sina lärare att närvara vid de olika konferenser som hålls av kyrkans äldster,

82 med en lista med [a]namnen på de olika medlemmar som har förenat sig med kyrkan sedan föregående konferens, eller skicka den med någon präst, så att en regelmässig lista över alla namnen i hela kyrkan kan förvaras i en bok av en av äldsterna, den som de andra äldsterna utser tid efter annan,

83 och även så att, om några har [a]uteslutits ur kyrkan, deras namn kan utplånas ur kyrkans allmänna namnregister.

84 Alla medlemmar som flyttar från den församling där de bor kan, om de går till en församling där man inte känner dem, ta med sig ett brev som intygar att de är regelrätta medlemmar och i god ställning i kyrkan. Ett sådant intyg kan undertecknas av en äldste eller präst, om den medlem som ska få brevet är personligen bekant med äldsten eller prästen, eller också kan det undertecknas av församlingens lärare eller diakoner.

- ◀1a
3 Ne. 27:1–8. HFS Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga; Kyrkan, namnet på.

- ◀b
JS–H 1:2.

- ◀c
L&F 21:3.

- ◀2a
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse; Myndighet.

- ◀b
HFS Apostel.

- ◀c
HFS Äldste.

- ◀5a
JS–H 1:28–29.

- ◀6a
JS–H 1:30–35. HFS Änglar.

- ◀b
Matt. 28:2–3.

- ◀8a
HFS Urim och tummim.

- ◀9a
JS–H 1:34.

- ◀b
HFS Evangeliet.

- ◀10a
Se ”Tre vittnens vittnesbörd” och ”Åtta vittnens vittnesbörd” på de inledande sidorna i Mormons bok.

- ◀b
Moro. 7:29–32; L&F 5:11.

- ◀11a
HFS Skrifterna – Skrifternas värde.

- ◀b
HFS Inspiration, inspirera.

- ◀c
HFS Helig, heligt.

- ◀12a
Hebr. 13:8; 1 Ne. 10:18–19; Morm. 9:9–10; L&F 35:1; 38:1–4.

- ◀14a
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀b
HFS Evigt liv; Upphöjelse.

- ◀15a
HFS Otro.

- ◀17a
L&F 76:22–23.

- ◀b
Jos. 2:11. HFS Gud, gudomen.

- ◀18a
HFS Skapa, skapelsen.

- ◀b
1 Mos. 1:26–27; Mosiah 7:27; Eth. 3:14–17.

- ◀19a
5 Mos. 11:1; Matt. 22:37; Moro. 10:32; L&F 59:5–6.

- ◀b
5 Mos. 6:13–15. HFS Tjänande.

- ◀c
HFS Tillbe, tillbedjan.

- ◀20a
HFS Sinnlig, sinnlighet.

- ◀b
HFS Djävulen.

- ◀c
HFS Naturliga människan, den.

- ◀21a
HFS Enfödde.

- ◀22a
Matt. 4:1–11; 27:40.

- ◀23a
HFS Korsfästelse.

- ◀b
HFS Uppståndelse.

- ◀24a
HFS Himmelsfärd.

- ◀b
HFS Fader i himlen; Gud, gudomen – Gud Fadern.

- ◀25a
L&F 35:2; 38:4; 45:5, 8; 68:9; 76:51–53.

- ◀b
HFS Uthärda.

- ◀26a
L&F 39:1–3.

- ◀b
Jakob 4:4; 7:11; Mosiah 13:33.

- ◀c
Mose 5:58. HFS Helige Anden, den.

- ◀d
HFS Jesus Kristus – Profetior om Jesu Kristi födelse och död.

- ◀27a
L&F 18:32.

- ◀b
L&F 42:17.

- ◀28a
Joh. 17:20–22; 3 Ne. 11:27, 36. HFS Gud, gudomen.

- ◀29a
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀b
HFS Tro.

- ◀c
HFS Frälsning; Återlösningsplanen.

- ◀30a
HFS Rättfärdiggöra, rättfärdiggörelse.

- ◀b
HFS Nåden.

- ◀31a
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀b
5 Mos. 6:5; Moro. 10:32.

- ◀32a
HFS Avfall; Uppror, upproriskhet.

- ◀33a
HFS Fresta, frestelser.

- ◀35a
Upp. 22:18–19.

- ◀b
HFS Skrifterna.

- ◀c
L&F 18:33–36.

- ◀37a
HFS Dop, döpa.

- ◀b
HFS Förkrossat hjärta.

- ◀c
Mosiah 5:7–9; 18:8–10. HFS Jesus Kristus – Nödvändigheten av att ta på oss Kristi namn.

- ◀d
HFS Uthärda.

- ◀e
Jak. 2:18. HFS Gärningar.

- ◀f
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀38a
HFS Apostel.

- ◀b
3 Ne. 11:21–22.

- ◀39a
Moro. 3; L&F 107:58.

- ◀40a
HFS Sakramentet.

- ◀41a
L&F 33:11, 14–15; 55:3.

- ◀b
HFS Handpåläggning.

- ◀c
HFS Helige Andens gåva, den.

- ◀45a
Moro. 6:9; L&F 46:2.

- ◀46a
L&F 84:111; 107:61. HFS Präst, aronska prästadömet.

- ◀b
HFS Undervisa.

- ◀47a
1 Tim. 2:8.

- ◀b
L&F 19:28.

- ◀c
HFS Familjen.

- ◀48a
HFS Ordinera, ordination.

- ◀52a
L&F 107:14.

- ◀53a
HFS Lärare, aronska prästadömet.

- ◀b
HFS Vakta, väktare.

- ◀54a
1 Tess. 5:11–13.

- ◀b
HFS Förtal.

- ◀57a
HFS Diakon.

- ◀60a
HFS Äldste.

- ◀b
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse.

- ◀63a
HFS Allmänt bifall.

- ◀64a
L&F 20:84; 52:41.

- ◀65a
HFS Ordinera, ordination.

- ◀b
L&F 26:2. HFS Allmänt bifall.

- ◀67a
HFS Biskop.

- ◀b
HFS Högpräst (överstepräst).

- ◀c
HFS Högråd.

- ◀68a
HFS Plikt.

- ◀b
HFS Förstå, förstånd.

- ◀c
HFS Sakramentet.

- ◀d
HFS Handpåläggning.

- ◀69a
Jak. 2:14–17.

- ◀b
HFS Helighet.

- ◀70a
HFS Välsigna, välsignad, välsignelse – Välsignandet av barn.

- ◀71a
L&F 18:42; 29:47; 68:25–27. HFS Ansvar, ansvarig, ansvarighet; Dop, döpa – Fordringar för dopet.

- ◀b
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀72a
3 Ne. 11:22–28.

- ◀74a
HFS Dop, döpa – Dop genom nedsänkning.

- ◀75a
Apg. 20:7.

- ◀b
HFS Sakramentet.

- ◀76a
Moro. 4.

- ◀77a
Luk. 22:19.

- ◀b
Mosiah 18:8–10; L&F 20:37.

- ◀c
Mosiah 5:8–12.

- ◀d
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀e
Joh. 14:16.

- ◀78a
Moro. 5.

- ◀b
Luk. 22:20.

- ◀79a
L&F 27:2–4.

- ◀82a
Moro. 6:4.

- ◀83a
2 Mos. 32:33; Alma 5:57; Moro. 6:7. HFS Uteslutning.

KAPITEL 21

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i Fayette i New York den 6 april 1830. Denna uppenbarelse gavs när kyrkan vid nämnda datum organiserades i Peter Whitmer den äldres hem. Sex män som tidigare blivit döpta deltog. Efter enhällig röstning uttryckte dessa män sin önskan och beslutsamhet att organisera kyrkan enligt Guds befallning (se kapitel 20). De röstade också för att godkänna och stödja Joseph Smith den yngre och Oliver Cowdery som kyrkans presiderande ämbetsmän. Genom handpåläggning ordinerade sedan Joseph Oliver till en äldste i kyrkan, och Oliver ordinerade på samma sätt Joseph. Efter att ha välsignat och delat ut sakramentet lade Joseph och Oliver händerna på var och en av deltagarna för att förläna dem den Helige Anden och för att konfirmera var och en som medlem i kyrkan.

1–3: Joseph Smith kallas att vara siare, översättare, profet, apostel och äldste; 4–8: Hans ord ska vägleda Sions sak; 9–12: De heliga ska tro på hans ord när han talar genom Hjälparen.

1 Se, en [a]uppteckning ska föras ibland er, och däri ska du kallas [b]siare, översättare, profet, Jesu Kristi [c]apostel, kyrkans äldste genom Gud Faderns vilja och er Herres Jesu Kristi nåd,

2 eftersom du var [a]inspirerad av den Helige Anden att lägga grunden därtill och att uppbygga den för den allra heligaste trons skull,

3 den [a]kyrka som [b]organiserades och upprättades i er Herres år artonhundratrettio, i fjärde månaden och på den sjätte dagen i den månad som kallas april.

4 Därför ska du, det vill säga kyrkan, ge akt på alla hans [a]ord och befallningar som han ska ge dig såsom han tar emot dem och vandra i all [b]helighet inför mig,

5 för hans [a]ord ska ni ta emot som från min egen mun, med största tålamod och tro.

6 För om ni gör detta ska helvetets [a]portar inte få överhand över er, ja, och Herren Gud ska skingra [b]mörkrets makter framför er och låta himlarna [c]skälva för er skull och sitt namns [d]förhärligande.

7 För så säger Herren Gud: Jag har inspirerat honom till att främja [a]Sions sak med mäktig kraft för det goda, och hans flit känner jag och hans böner har jag hört.

8 Ja, hans gråt över Sion har jag sett, och jag ska se till att han inte längre ska sörja för hennes skull, för hans glädjes dagar är komna till följd av hans synders [a]förlåtelse och tillkännagivandet om mina välsignelser över hans gärningar.

9 För se, jag ska [a]välsigna alla dem som arbetar i min [b]vingård med en mäktig välsignelse, och de ska tro på hans ord som är honom givna genom [c]Hjälparen, som [d]uppenbarar att Jesus blev [e]korsfäst av [f]syndiga människor för [g]världens synder, ja, till syndernas förlåtelse för det [h]botfärdiga hjärtat.

10 Därför är det min vilja att han ska [a]ordineras av dig Oliver Cowdery, min apostel,

11 och detta är en förordning åt dig för att du ska vara en äldste under hans hand, så att han är den [a]förste för dig, och så att du kan vara en äldste i denna Kristi kyrka, som bär mitt namn,

12 och denna kyrkas förste förkunnare för kyrkan och inför världen, ja, inför icke-judarna, ja, och så säger Herren Gud: Ja, se! Även till [a]judarna. Amen.

- ◀1a
L&F 47:1; 69:3–8; 85:1.

- ◀b
HFS Siare.

- ◀c
HFS Apostel.

- ◀2a
HFS Inspiration, inspirera.

- ◀3a
HFS Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga.

- ◀b
L&F 20:1.

- ◀4a
HFS Skrifterna.

- ◀b
HFS Helighet.

- ◀5a
L&F 1:38. HFS Profet; Stödja kyrkans ledare.

- ◀6a
Matt. 16:18; L&F 10:69.

- ◀b
Kol. 1:12–13.

- ◀c
L&F 35:24.

- ◀d
HFS Härlighet.

- ◀7a
HFS Sion.

- ◀8a
L&F 20:5–6.

- ◀9a
1 Ne. 13:37; Jakob 5:70–76.

- ◀b
HFS Vingård, Herrens.

- ◀c
HFS Hjälparen.

- ◀d
HFS Vittna.

- ◀e
HFS Korsfästelse.

- ◀f
HFS Synd.

- ◀g
1 Joh. 2:2. HFS Världen – Människor som inte håller buden.

- ◀h
HFS Förkrossat hjärta.

- ◀10a
HFS Ordinera, ordination.

- ◀11a
L&F 20:2.

- ◀12a
1 Ne. 13:42; L&F 19:27; 90:8–9.

KAPITEL 22

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Manchester i New York den 16 april 1830. Denna uppenbarelse gavs till kyrkan som en följd av att några som tidigare hade blivit döpta nu önskade förena sig med kyrkan utan att bli döpta på nytt.

1: Dopet är ett nytt och evigt förbund; 2–4: Bemyndigat dop är nödvändigt.

1 Se, jag säger er att jag har låtit avskaffa alla [a]gamla förbund genom detta, och detta är ett [b]nytt och ett evigt förbund, ja, det som var från begynnelsen.

2 Om därför även en människa skulle bli döpt ett hundra gånger, är det inte till hennes nytta, för ni kan inte gå in genom den trånga porten genom [a]Moses lag, inte heller genom era [b]döda gärningar.

3 För det är för era döda gärningars skull som jag har låtit upprätta detta sista förbund och denna kyrka åt mig, ja, liksom i forna dagar.

4 Gå därför in genom [a]porten såsom jag har befallt, och [b]försök inte ge er Gud råd. Amen.

- ◀1a
Hebr. 8:13; 3 Ne. 12:46–47.

- ◀b
L&F 66:2. HFS Förbund; Nya och eviga förbundet, det.

- ◀2a
Gal. 2:16. HFS Moses lag.

- ◀b
Moro. 8:23–26.

- ◀4a
Matt. 7:13–14; Luk. 13:24; 2 Ne. 9:41; 31:9, 17–18; 3 Ne. 14:13–14. HFS Dop, döpa.

- ◀b
Jakob 4:10.

KAPITEL 23

Fem uppenbarelser givna genom profeten Joseph Smith i Manchester i New York i april 1830 till Oliver Cowdery, Hyrum Smith, Samuel H. Smith, Joseph Smith den äldre och Joseph Knight den äldre. Till följd av nämnda personers uppriktiga önskan att få veta vad som var deras respektive plikter, frågade profeten Herren och fick en uppenbarelse för varje person.

1–7: Dessa tidiga lärjungar är kallade att predika, förmana och stärka kyrkan.

1 Se, jag talar några få ord till dig, Oliver. Se, du är välsignad och inte under någon fördömelse. Men akta dig för [a]högmod, så att du inte faller för [b]frestelser.

2 Tillkännage din kallelse för kyrkan och även inför världen, och ditt hjärta ska öppnas till att härefter och för evigt predika sanningen. Amen.

3 Se, jag talar några få ord till dig, Hyrum, för inte heller du är under någon fördömelse, och ditt hjärta är öppet och din tunga löst, och din kallelse är att förmana och ständigt [a]stärka kyrkan. Därför är din plikt att verka för kyrkan för evigt, och detta på grund av din familj. Amen.

4 Se, jag talar några få ord till dig, [a]Samuel, för inte heller du är under någon fördömelse, och din kallelse är att förmana och stärka kyrkan, och du är ännu inte kallad att predika inför världen. Amen.

5 Se, jag talar några få ord till dig, Joseph, för inte heller du är under någon fördömelse, och även din kallelse är att förmana och stärka kyrkan, och det är härefter och för evigt din plikt. Amen.

6 Se, jag betygar för dig Joseph Knight genom dessa ord, att du måste ta upp ditt [a]kors i det att du måste [b]be [c]högt inför världen såväl som i det fördolda, och i din familj och ibland dina vänner och överallt.

7 Och se, det är din plikt att [a]förena dig med den sanna kyrkan och använda din röst till ständig förmaning, så att du kan få arbetarens lön. Amen.

- ◀1a
HFS Högmod.

- ◀b
HFS Fresta, frestelser.

- ◀3a
L&F 81:4–5; 108:7.

- ◀4a
JS–H 1:4.

- ◀6a
Matt. 10:38; 3 Ne. 12:30.

- ◀b
HFS Bön.

- ◀c
L&F 20:47, 51.

- ◀7a
HFS Dop, döpa – Dopet nödvändigt.

KAPITEL 24

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith och Oliver Cowdery i Harmony i Pennsylvania i juli 1830. Trots att det inte gått fyra månader sedan kyrkan organiserades hade förföljelserna blivit intensiva, och ledarna måste sätta sig i säkerhet genom att tidvis dra sig undan. Följande tre uppenbarelser gavs vid den här tidpunkten för att stärka, uppmuntra och undervisa dem.

1–9: Joseph Smith kallas att översätta, predika och förklara skrifterna; 10–12: Oliver Cowdery kallas att predika evangeliet; 13–19: Lagen uppenbaras som handlar om underverk, om förbannelser, om att skaka dammet av sina fötter och om att gå ut utan börs eller väska.

1 Se, du blev kallad och utvald till att skriva Mormons bok och till min tjänst. Och jag har lyft dig upp ur dina lidanden och har väglett dig, så att du har befriats från alla dina fiender, och du har befriats från Satans makter och från mörker!

2 Trots det är du inte ursäktad i dina [a]överträdelser. Men gå din väg och synda inte mer.

3 [a]Ära ditt ämbete. Och när du har sått dina åkrar och säkerställt dem, skynda dig då till församlingarna i [b]Colesville, Fayette och Manchester och de ska [c]sörja för dig, och jag ska välsigna dem både andligt och timligt.

4 Men om de inte tar emot dig, ska jag sända en förbannelse över dem i stället för en välsignelse.

5 Och du ska fortsätta att åkalla Gud i mitt namn och skriva det som ska ges dig av [a]Hjälparen och förklara alla de heliga skrifterna för kyrkan.

6 Och det ska ges dig i samma ögonblick vad du ska [a]tala och skriva, och de ska höra det, annars ska jag sända en förbannelse över dem i stället för en välsignelse.

7 För du ska ägna allt ditt [a]tjänande åt Sion, och i detta ska du få kraft.

8 Var [a]tålmodig i [b]lidanden, för du ska uppleva många. Men [c]uthärda dem, för se, jag är med dig, ja, intill dina [d]dagars ände.

9 Och beträffande timligt arbete ska du inte få kraft, för det är inte din kallelse. Sköt din [a]kallelse, och du ska få det som behövs för att kunna ära ditt ämbete och kunna förklara alla skrifter, och fortsätt med handpåläggning och att konfirmera församlingarna.

10 Och din broder Oliver ska fortsätta att bära fram mitt namn inför världen och även för kyrkan. Och han ska inte tro att han kan säga nog för min sak. Och se, jag är med honom intill änden.

11 I mig ska han få ära och inte av sig själv, både i svaghet och i styrka, både i bojor och frihet,

12 och alltid och överallt ska han öppna sin mun och [a]förkunna mitt evangelium som med en [b]basuns röst, både dag och natt. Och jag ska ge honom sådan kraft som inte är känd bland människor.

13 Kräv inte [a]underverk utan att jag [b]befaller er, annat än för att [c]driva ut [d]djävlar och [e]bota de sjuka och mot [f]giftiga ormar och mot dödliga gifter.

14 Och [a]detta ska ni inte göra såvida inte de som önskar det kräver det av er, för att skrifterna ska kunna uppfyllas, för ni ska handla i enlighet med det som är skrivet.

15 Och vart ni än [a]kommer där de inte tar emot er i mitt namn, ska ni lämna en förbannelse i stället för en välsignelse, genom att skaka [b]dammet av era fötter till ett vittnesbörd mot dem och rena era fötter vid vägkanten.

16 Och det ska ske att vem som än lägger händerna på er med våld, ska ni befalla att bli slagen i mitt namn, och se, jag ska i min egen rätta tid slå dem enligt era ord.

17 Och vem som än drar er inför rätta ska bli förbannad av lagen.

18 Och ni ska inte ta med någon [a]börs eller väska, inte heller några stavar, inte heller två rockar, för kyrkan ska ge er i samma stund vad ni behöver till föda och till kläder och till skor och till pengar och till väska.

19 För ni är kallade att [a]beskära min vingård med en mäktig beskärning, ja, i sanning för sista gången, ja, och även alla de som ni har [b]ordinerat, och de ska göra det enligt detta mönster. Amen.

- ◀2a
L&F 1:31–32.

- ◀3a
Jakob 1:19; 2:2.

- ◀b
L&F 26:1; 37:2.

- ◀c
L&F 70:12.

- ◀5a
HFS Hjälparen.

- ◀6a
2 Mos. 4:12; Matt. 10:19–20; Luk. 12:11–12; Hel. 5:18–19; L&F 84:85; 100:5–8; Mose 6:32.

- ◀7a
HFS Tjänande.

- ◀8a
HFS Tålamod.

- ◀b
HFS Motgångar.

- ◀c
HFS Uthärda.

- ◀d
Matt. 28:20.

- ◀9a
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀12a
HFS Predika.

- ◀b
L&F 34:6.

- ◀13a
HFS Tecken; Underverk.

- ◀b
1 Ne. 17:50.

- ◀c
Mark. 16:17.

- ◀d
HFS Anden – Onda andar.

- ◀e
HFS Bota.

- ◀f
Apg. 28:3–9; L&F 84:71–72; 124:98–99.

- ◀14a
HFS Välsigna de sjuka.

- ◀15a
Matt. 10:11–15.

- ◀b
Mark. 6:11; Luk. 10:11; L&F 60:15; 75:19–22; 99:4–5.

- ◀18a
Matt. 10:9–10; Luk. 10:4; L&F 84:78–79.

- ◀19a
Jakob 5:61–74; L&F 39:17; 71:4.

- ◀b
HFS Ordinera, ordination.

KAPITEL 25

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Harmony i Pennsylvania i juli 1830 (se överskriften till kapitel 24). Denna uppenbarelse uppenbarar Herrens vilja för Emma Smith, profetens hustru.

1–6: Emma Smith, en utvald kvinna, kallas att hjälpa och trösta sin make; 7–11: Hon kallas också att skriva, att förklara skrifterna och att välja ut psalmer; 12–14: De rättfärdigas sång är en bön till Herren; 15–16: Lydnadens principer i denna uppenbarelse gäller alla.

1 Hör Herrens, din Guds, röst medan jag talar till dig, Emma Smith, min dotter, för sannerligen säger jag dig: Alla de som [a]tar emot mitt evangelium är söner och döttrar i mitt [b]rike.

2 En uppenbarelse ger jag dig rörande min vilja, och om du är trofast och [a]vandrar på [b]dygdens stigar inför mig ska jag bevara ditt liv, och du ska få en [c]arvedel i Sion.

3 Se, dina [a]synder är dig förlåtna, och du är en utvald kvinna som jag har [b]kallat.

4 Knota inte över det som du inte har sett, för det har undanhållits dig och världen, vilket är enligt min visdom för kommande tider.

5 Och din kallelses ämbete ska vara att [a]trösta min tjänare Joseph Smith den yngre, din man, i hans lidanden, med tröstande ord och i ödmjukhetens anda.

6 Och du ska gå med honom när han går, och vara skrivare åt honom när det inte finns någon annan som kan skriva åt honom, så att jag kan sända min tjänare Oliver Cowdery vart jag än vill.

7 Och du ska [a]ordineras under hans hand till att förklara skrifterna och till att förmana kyrkan allteftersom det ska givas dig genom min Ande,

8 för han ska lägga [a]händerna på dig och du ska ta emot den Helige Anden, och din tid ska ägnas åt att skriva och till att lära mycket.

9 Och du behöver inte frukta, för din man ska stödja dig i kyrkan, ty för dem är han [a]kallad, så att allt kan [b]uppenbaras för dem, vad jag än vill, i enlighet med deras tro.

10 Och sannerligen säger jag dig att du ska lägga åt sidan [a]det som hör [b]världen till och [c]söka det som hör till en bättre värld.

11 Och du ska också få uppdraget att såsom det blir dig givet göra ett urval av heliga [a]psalmer att användas i min kyrka, vilket är behagligt för mig.

12 För min själ gläder sig åt [a]hjärtats [b]sång, ja, de rättfärdigas sång är en bön till mig, och den ska besvaras med en välsignelse på deras huvuden.

13 Lyft därför upp ditt hjärta och gläd dig och håll fast vid de förbund som du har slutit.

14 Fortsätt i [a]ödmjukhetens anda och akta dig för [b]högmod. Låt din själ glädja sig åt din man och den härlighet som ska komma över honom.

15 Håll ständigt mina bud, och du ska få en [a]rättfärdighetens [b]krona. Och om du [c]inte gör detta, kan du inte komma dit där jag är.

16 Och sannerligen, sannerligen säger jag dig, att detta är min [a]röst till alla. Amen.

- ◀1a
Joh. 1:12. HFS Guds söner och döttrar.

- ◀b
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀2a
HFS Vandra, vandra med Gud.

- ◀b
HFS Dygd.

- ◀c
L&F 52:42; 64:30; 101:18. HFS Sion.

- ◀3a
Matt. 9:2.

- ◀b
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse.

- ◀5a
HFS Medlidande.

- ◀7a
ELLER avskilja. HFS Avskilja.

- ◀8a
HFS Handpåläggning.

- ◀9a
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse; Profet.

- ◀b
HFS Profetia, profetera; Uppenbarelse.

- ◀10a
HFS Begär, begärelse; Rikedomar.

- ◀b
HFS Världslighet.

- ◀c
Eth. 12:4.

- ◀11a
HFS Psalmer.

- ◀12a
HFS Hjärta.

- ◀b
1 Krön. 16:9. HFS Sjunga, sång.

- ◀14a
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀b
HFS Högmod.

- ◀15a
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀b
HFS Krona; Upphöjelse.

- ◀c
Joh. 7:34.

- ◀16a
L&F 1:38.

KAPITEL 26

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith, Oliver Cowdery och John Whitmer i Harmony i Pennsylvania i juli 1830 (se överskriften till kapitel 24).

1: De uppmanas att studera skrifterna och att predika; 2: Lagen om allmänt bifall fastställs.

1 Se, jag säger er att ni ska ägna er tid åt att [a]studera skrifterna och predika och konfirmera församlingen i [b]Colesville samt åt att bruka jorden, såsom det krävs, tills ni ska resa västerut för att hålla nästa konferens, och då ska det tillkännages för er vad ni ska göra.

2 Och allt i kyrkan ska ske med [a]allmänt bifall, genom mycket bön och tro, för allt ska ni få genom tro. Amen.

- ◀1a
HFS Skrifterna – Skrifternas värde.

- ◀b
L&F 24:3; 37:2.

- ◀2a
1 Sam. 8:7; Mosiah 29:26. HFS Allmänt bifall.

KAPITEL 27

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i Harmony i Pennsylvania i augusti 1830. Under förberedelserna för en gudstjänst där brödets och vinets sakrament skulle välsignas och utdelas, gick Joseph ut för att skaffa vin. Han möttes av en himmelsk budbärare och fick denna uppenbarelse, varav en del skrevs just då och resten i september samma år. Numera används vatten i stället för vin vid kyrkans sakramentsmöten.

1–4: Sinnebilderna som ska användas vid deltagandet av sakramentet förklaras; 5–14: Kristus och hans tjänare från alla tidsutdelningar kommer att ta del av sakramentet; 15–18: Ta på er hela Guds rustning.

1 Lyssna till Jesu Kristi röst, till er Herre, er Gud och er Återlösare, vars ord är [a]levande och kraftfullt.

2 För se, jag säger er att det inte har någon betydelse vad ni äter och dricker när ni tar del av [a]sakramentet, om så är att ni gör det med blicken endast fäst på min [b]ära och inför Fadern kommer ihåg min kropp som lades ner för er och mitt [c]blod som utgöts till era synders [d]förlåtelse.

3 Därför ger jag er en befallning att ni inte ska köpa vin eller starka drycker av era fiender.

4 Därför ska ni inte inta något sådant om ni inte själva har tillrett det nyligen, ja, i detta min Faders rike som ska byggas upp på jorden.

5 Se, detta är enligt min visdom. Förundra er därför inte, för den tid kommer då jag ska [a]dricka av vinstockens frukt med er på jorden och med [b]Moroni som jag har sänt till dig för att uppenbara Mormons bok, som innehåller mitt eviga evangeliums fullhet, åt vilken jag har anförtrott nycklarna till [c]Efraims stavs uppteckning,

6 och likaså med [a]Elias, åt vilken jag har anförtrott nycklarna till att genomföra återställelsen av allt som har talats om de sista dagarna genom alla de heliga profeternas mun sedan världens begynnelse,

7 och likaså med Johannes, Sakarias son, denne Sakarias som han ([a]Elias) besökte och gav löftet att han skulle få en son, och att hans namn skulle vara [b]Johannes och att han skulle fyllas med Elias ande,

8 samme Johannes som jag har sänt till er, mina tjänare, Joseph Smith den yngre och Oliver Cowdery, för att ordinera er till det första [a]prästadömet som ni har tagit emot, för att ni skulle kunna kallas och [b]ordineras liksom [c]Aron,

9 och likaså med [a]Elia, åt vilken jag har anförtrott nycklarna till makten att [b]vända fädernas hjärtan till barnen och barnens hjärtan till deras fäder, för att inte hela jorden ska slås med en förbannelse,

10 och likaså med Josef och Jakob och Isak och Abraham, era fäder, genom vilka [a]löftena består,

11 och likaså med Mikael, eller [a]Adam, allas fader, fursten över alla, den Gamle av dagar,

12 och likaså med Petrus och Jakob och Johannes, som jag har sänt till er och genom vilka jag har [a]ordinerat och stadfäst er till att vara [b]apostlar och särskilda [c]vittnen om mitt namn och inneha nycklarna till er andliga verksamhet och till det som jag uppenbarade för dem –

13 till vilka jag har [a]anförtrott mitt rikes [b]nycklar och en [c]evangeliets [d]tidsutdelning för de [e]sista dagarna och för [f]tidernas fullbordan, i vilken jag ska samla allting till [g]ett, både det som är i himlen och som är på jorden –

14 och likaså med alla dem som min Fader har [a]gett mig ur världen.

15 Lyft därför upp era hjärtan och gläd er, och fäst bältet om era höfter och ta på er hela min [a]rustning, så att ni kan stå emot den onda dagen, sedan ni gjort allt, så att ni kan [b]bestå.

16 Stå därför med [a]sanningens bälte [b]om era höfter, iförda [c]rättfärdighetens [d]bröstplåt och ha som skor på fötterna den förberedelse som [e]fridens evangelium skänker, vilket jag har sänt mina [f]änglar att överlämna åt er.

17 Fatta trons sköld, med vilken ni ska kunna släcka de ogudaktigas alla [a]brinnande pilar,

18 och fatta frälsningens hjälm och min Andes svärd, som jag ska utgjuta över er, och mitt ord, som jag ska uppenbara för er, och var överens i allting, oavsett vad ni ber mig om, och var trofasta tills jag kommer, och ni ska [a]ryckas upp så att där jag är [b]även ni ska vara. Amen.

- ◀1a
Hel. 3:29; L&F 6:2.

- ◀2a
HFS Sakramentet.

- ◀b
HFS Härlighet.

- ◀c
HFS Blod.

- ◀d
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀5a
Matt. 26:29; Mark. 14:25; Luk. 22:18.

- ◀b
JS–H 1:30–34.

- ◀c
Hes. 37:16. HFS Efraim – Efraims eller Josefs stav.

- ◀6a
HFS Elias (Elia).

- ◀7a
Luk. 1:17–19.

- ◀b
Luk. 1:13; L&F 84:27–28.

- ◀8a
L&F 13. HFS Aronska prästadömet.

- ◀b
HFS Ordinera, ordination.

- ◀c
2 Mos. 28:1–3, 41; L&F 107:13.

- ◀9a
1 Kung. 17:1–22; 2 Kung. 1–2; L&F 2; 110:13–16; JS–H 1:38–39. HFS Elia.

- ◀b
HFS Släktuppteckningar.

- ◀10a
HFS Abrahams förbund.

- ◀11a
HFS Adam.

- ◀12a
JS–H 1:72. HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀b
HFS Apostel.

- ◀c
Apg. 1:8.

- ◀13a
Matt. 16:19.

- ◀b
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀c
HFS Evangeliet.

- ◀d
HFS Tidsutdelning.

- ◀e
Jakob 5:71; L&F 43:28–30.

- ◀f
Ef. 1:9–10; L&F 112:30; 124:41.

- ◀g
L&F 84:100.

- ◀14a
Joh. 6:37; 17:9, 11; 3 Ne. 15:24; L&F 50:41–42; 84:63.

- ◀15a
Rom. 13:12; Ef. 6:11–18.

- ◀b
Mal. 3:2; L&F 87:8.

- ◀16a
Jes. 11:5.

- ◀b
HFS Sanning.

- ◀c
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀d
Jes. 59:17.

- ◀e
2 Ne. 19:6.

- ◀f
L&F 128:19–21.

- ◀17a
1 Ne. 15:24; L&F 3:8.

- ◀18a
1 Ne. 13:37; L&F 17:8.

- ◀b
Joh. 14:3.

KAPITEL 28

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Oliver Cowdery i Fayette i New York i september 1830. Hiram Page, en medlem i kyrkan, hade en viss sten och påstod sig med hjälp av den få uppenbarelser angående uppbyggandet av Sion och om kyrkans ordning. Flera medlemmar hade bedragits av dessa påståenden, och till och med Oliver Cowdery påverkades negativt av dem. Alldeles före en fastställd konferens bad profeten enträget till Herren om detta och fick följande uppenbarelse.

1–7: Joseph Smith innehar nycklarna till hemligheterna, och endast han får uppenbarelser för kyrkan; 8–10: Oliver Cowdery ska predika för lamaniterna; 11–16: Satan bedrog Hiram Page och gav honom falska uppenbarelser.

1 Se, jag säger dig, [a]Oliver, att det ska bli dig givet att bli hörd av kyrkan i allt vad du ska [b]lära dem genom [c]Hjälparen som rör de uppenbarelser och befallningar som jag har gett.

2 Men se, sannerligen, sannerligen säger jag dig: [a]Ingen ska utses att ta emot befallningar och uppenbarelser i denna kyrka utom min tjänare [b]Joseph Smith den yngre, för han får dem liksom Mose.

3 Och du ska vara lydig liksom [a]Aron mot det som jag ska ge honom, och troget förkunna befallningarna och uppenbarelserna med kraft och [b]myndighet för kyrkan.

4 Och om du någon gång leds av Hjälparen till att [a]tala eller undervisa, eller varje gång du blir befalld att göra det till kyrkan, så får du göra det.

5 Men du ska inte skriva i form av befallningar, utan med visdom.

6 Och du ska inte befalla honom som är ditt överhuvud och kyrkans överhuvud,

7 för jag har gett honom [a]nycklarna till [b]hemligheterna och de förseglade uppenbarelserna, tills jag utser åt dem en annan i hans ställe.

8 Och se, nu säger jag dig att du ska bege dig till [a]lamaniterna och predika mitt [b]evangelium för dem, och i den mån de tar emot din undervisning ska du låta upprätta min kyrka bland dem, och du ska få uppenbarelser, men skriv dem inte i form av befallningar.

9 Och se, nu säger jag dig att det inte är uppenbarat, och ingen människa vet var [a]staden [b]Sion ska byggas, men det ska uppenbaras härefter. Se, jag säger dig att det ska ske vid gränsen till lamaniterna.

10 Du ska inte lämna denna plats förrän efter konferensen, och min tjänare Joseph ska genom konferensens röst utses att presidera över den, och vad han säger dig ska du förkunna.

11 Och vidare: Du ska ta din broder, Hiram Page, [a]mellan fyra ögon och säga honom att det som han har skrivit från den stenen inte är av mig och att [b]Satan [c]bedrar honom,

12 för se, detta har inte blivit honom givet, inte heller ska något bli givet någon i denna kyrka som strider mot kyrkans förbund.

13 För allting måste ske med ordning och genom [a]allmänt bifall i kyrkan, genom trons bön.

14 Och du ska hjälpa till att klara upp allt detta enligt kyrkans förbund, innan du påbörjar din resa bland lamaniterna.

15 Och det ska bli dig [a]givet från den tid du ger dig av till den tid du kommer tillbaka, vad du ska göra.

16 Och du ska alltid öppna din mun och förkunna mitt evangelium med glädjens röst. Amen.

- ◀1a
L&F 20:3.

- ◀b
HFS Undervisa – Undervisa med Anden.

- ◀c
HFS Hjälparen.

- ◀2a
L&F 35:17–18; 43:4.

- ◀b
2 Ne. 3:14–20. HFS Smith, Joseph, den yngre.

- ◀3a
HFS Aron, Moses bror.

- ◀b
HFS Myndighet.

- ◀4a
2 Mos. 4:12–16; L&F 24:5–6.

- ◀7a
L&F 64:5; 84:19.

- ◀b
HFS Hemligheter, Guds.

- ◀8a
2 Ne. 3:18–22; L&F 30:5–6; 32:1–3.

- ◀b
L&F 3:19–20.

- ◀9a
L&F 57:1–3.

- ◀b
L&F 52:42–43. HFS Sion.

- ◀11a
Matt. 18:15.

- ◀b
Upp. 20:10.

- ◀c
L&F 43:5–7.

- ◀13a
HFS Allmänt bifall.

- ◀15a
2 Ne. 32:3, 5.

KAPITEL 29

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i sex äldsters närvaro, i Fayette i New York i september 1830. Denna uppenbarelse gavs några dagar före konferensen som inleddes den 26 september 1830.

1–8: Kristus samlar sina utvalda; 9–11: Hans ankomst inleder tusenårsriket; 12–13: De tolv kommer att döma hela Israel; 14–21: Tecken, plågor och ödeläggelser kommer att föregå Kristi andra ankomst; 22–28: Den sista uppståndelsen och den slutliga domen kommer efter tusenårsriket; 29–35: Allting är andligt för Herren; 36–39: Djävulen och hans härskaror drevs ut från himlen för att fresta människan; 40–45: Fallet och försoningen bringar frälsning; 46–50: Små barn är återlösta genom försoningen.

1 Lyssna till Jesu Kristi röst, han som är er Återlösare, den store [a]JAG ÄR, vars [b]barmhärtighets arm har [c]sonat era synder,

2 som ska [a]samla sitt folk liksom en höna samlar sina kycklingar under sina vingar, ja, alla som hörsammar min röst och [b]ödmjukar sig inför mig och åkallar mig i mäktig bön.

3 Se, sannerligen, sannerligen säger jag er att era synder nu är er [a]förlåtna, därför får ni detta, men kom ihåg att inte synda mer så att inte faror kommer över er.

4 Sannerligen säger jag er att ni har valts ut från världen till att förkunna mitt evangelium med glädjens röst, som med en [a]basuns röst.

5 Lyft upp era hjärtan och var glada, för jag är [a]mitt ibland er, och jag är er [b]förespråkare hos Fadern, och det är hans goda vilja att ge er [c]riket.

6 Och som det står skrivet: Vad ni än [a]ber om i [b]tro, [c]förenade i bön enligt min befallning, det ska ni få.

7 Och ni är kallade att genomföra [a]insamlingen av mina [b]utvalda, för mina utvalda [c]hör min röst och förhärdar inte sina [d]hjärtan.

8 Därför har påbudet gått ut från Fadern att de ska [a]insamlas till en enda plats i detta land för att [b]bereda sina hjärtan och vara förberedda i allt, i avvaktan på den dag då [c]prövningar och ödeläggelser ska sändas ut över de ogudaktiga.

9 För den stunden är nära och dagen snart för handen då jorden är mogen, och alla de [a]högmodiga och de som handlar ogudaktigt ska bli som [b]stubb och jag ska [c]bränna upp dem, säger Härskarornas Herre, så att ogudaktighet inte ska finnas på jorden.

10 För stunden är nära, och det som [a]talades av mina apostlar måste fullbordas, för som de talade så ska det ske.

11 För jag ska uppenbara mig med makt och stor härlighet från himlen med alla dess [a]härskaror och leva i [b]rättfärdighet med människor på jorden i ett [c]tusen år, och de ogudaktiga ska inte bestå.

12 Och vidare: Sannerligen, sannerligen säger jag er, och det har gått ut som ett bestämt påbud genom Faderns vilja, att mina [a]apostlar, de tolv som var med mig under min verksamhet i Jerusalem, ska stå på min högra sida den dag jag kommer i en pelare av [b]eld, klädda i rättfärdighetens skrud, med kronor på sina huvuden, i [c]härlighet, ja, liksom jag är, för att [d]döma hela Israels hus, ja, alla som har älskat mig och hållit mina bud, och inga andra.

13 För en [a]basun ska ljuda både länge och högt, ja, som på Sinai berg, och hela jorden ska skaka och de ska [b]komma fram, ja, de [c]döda som dog i mig, för att ta emot en rättfärdighetens [d]krona och bli klädda, [e]liksom jag är, för att vara med mig, så att vi kan vara ett.

14 Men se, jag säger er att innan denna stora [a]dag kommer ska [b]solen förmörkas och månen ska förvandlas till blod och stjärnorna ska falla från himlen, och större [c]tecken ska ske i himlen ovantill och på jorden nedantill.

15 Och det ska bli gråt och [a]klagan bland människoskarorna.

16 Och en häftig [a]hagelstorm ska sändas ut för att förstöra jordens gröda.

17 Och på grund av världens ogudaktighet ska det ske att jag ska [a]hämnas på de [b]ogudaktiga, för de vill inte omvända sig, för min förbittrings bägare är full, för se, mitt [c]blod ska inte rena dem om de inte hör mig.

18 Därför ska jag, Herren Gud, sända ut flugor över jordens yta, som ska angripa dess invånare och äta deras kött och låta larver utvecklas i dem.

19 Och deras tungor ska hejdas så att de inte ska [a]tala mot mig, och deras kött ska falla från deras ben och deras ögon ur sina hålor.

20 Och det ska ske att skogens [a]djur och fåglarna i luften ska sluka dem.

21 Och den stora och [a]avskyvärda kyrkan, som är hela jordens [b]sköka, ska nedstörtas genom [c]förtärande eld i enlighet med vad profeten Hesekiels mun har talat. Han talade om detta som ännu inte har skett, men som förvisso [d]måste ske så sant jag lever, för avskyvärdheter ska inte härska.

22 Och vidare: Sannerligen, sannerligen säger jag er att när de [a]tusen åren har gått till ända och människor åter börjar förneka sin Gud, då ska jag skona jorden, men endast en [b]kort tid.

23 Och [a]änden ska komma och himlen och jorden ska förtäras och [b]förgås, och det ska bli en ny himmel och en [c]ny jord.

24 För allt det gamla ska [a]förgås och allting ska bli nytt, till och med himlen och jorden och allt vad i dem är, både människor och djur, fåglarna i luften och fiskarna i havet,

25 och inte ett enda [a]hårstrå eller minsta grand ska förloras, för det är mina händers verk.

26 Men se, sannerligen säger jag er: Innan jorden förgås ska [a]Mikael, min [b]ärkeängel, blåsa i sin [c]basun, och då ska alla de döda [d]vakna, för deras gravar ska öppnas och de ska [e]komma fram, ja alla.

27 Och de [a]rättfärdiga ska samlas på min [b]högra sida till evigt liv, och de ogudaktiga på min vänstra sida ska jag skämmas för att kännas vid inför Fadern.

28 Därför ska jag säga till dem: ”[a]Gå bort från mig ni förbannade, till evig [b]eld beredd åt [c]djävulen och hans änglar.”

29 Och se, nu säger jag er: Aldrig någonsin har jag med min egen mun förkunnat att de ska komma tillbaka, för [a]där jag är, dit kan de inte komma, för de har ingen förmåga därtill.

30 Men kom ihåg att alla mina domar inte är givna till människorna. Och liksom orden har gått ut från min mun, på samma sätt ska de fullbordas, så att de [a]första ska bli de sista och de sista ska bli de första i allt vad jag har skapat med min makts ord, som är min Andes makt.

31 För genom min Andes kraft [a]skapade jag dem, ja allting, både [b]andligt och timligt –

32 först [a]andligt, sedan timligt, vilket är begynnelsen på mitt verk, och vidare, först timligt och sedan andligt, vilket är slutet på mitt verk –

33 detta talar jag till er så att ni kan förstå det på ett naturligt sätt, men för mig har mitt verk inget [a]slut, inte heller någon begynnelse. Men det är givet till er för att ni ska kunna förstå, eftersom ni har bett mig om det och är överens.

34 Sannerligen säger jag er därför att allting är andligt för mig, och jag har aldrig gett åt er någon lag som var timlig, inte heller åt någon människa eller åt människobarnen, inte heller åt Adam, er fader, som jag skapade.

35 Se, jag gav honom förmåga att [a]handla av sig själv, och jag gav honom bud, men jag gav honom inga timliga bud, för mina bud är [b]andliga, de är inte naturliga eller timliga, inte heller köttsliga eller sinnliga.

36 Och det hände sig att Adam frestades av djävulen – för se, [a]djävulen var till före Adam, för han gjorde [b]uppror mot mig och sa: ”Ge mig din [c]ära”, vilket är min [d]makt. Och även en [e]tredjedel av himlens [f]härskaror vände han bort från mig på grund av deras [g]handlingsfrihet.

37 Och de kastades ner, och på så sätt blev [a]djävulen och hans [b]änglar till.

38 Och se, det finns en plats beredd åt dem från begynnelsen, den platsen är [a]helvetet.

39 Och det är nödvändigt att djävulen [a]frestar människobarnen, annars skulle de inte kunna handla av sig själva, för om de aldrig upplevde något [b]bittert skulle de inte kunna känna till det söta –

40 därför hände det sig att djävulen frestade Adam, och denne åt av den förbjudna [a]frukten och överträdde budet, varigenom han [b]underkastades djävulens vilja, eftersom han gav efter för frestelsen.

41 Därför lät jag, Herren Gud, [a]driva ut honom ur [b]Edens lustgård, från min närhet, på grund av hans överträdelse, varigenom han blev [c]andligen död, vilket är den första döden, ja, samma död som är den sista [d]döden, som är andlig och som kommer att uttalas över de ogudaktiga när jag säger: ”Gå bort, ni [e]förbannade!”

42 Men se, jag säger er att jag, Herren Gud, gav till Adam och till hans avkomlingar att de inte skulle [a]dö den timliga döden innan jag, Herren Gud, hade sänt ut [b]änglar att förkunna [c]omvändelse och [d]återlösning för dem, genom tro på min [e]enfödde Sons namn.

43 Och på så sätt gav jag, Herren Gud, åt människan hennes [a]prövotids dagar, för att hon genom sin naturliga död skulle kunna [b]uppväckas i [c]odödlighet till [d]evigt liv, ja, alla som tror,

44 och de som inte tror till evig [a]fördömelse, för de kan inte återlösas från sitt andliga fall, eftersom de inte omvänder sig,

45 för de älskar mörker mer än ljus, och deras [a]gärningar är onda, och de får sin [b]lön av honom som de föredrar att lyda.

46 Men se, jag säger er att små [a]barn är [b]återlösta från världens grundläggning genom min Enfödde,

47 därför kan de inte synda, för Satan är inte given makt att [a]fresta små barn förrän de börjar bli [b]ansvariga inför mig,

48 för det är givet dem alldeles som jag vill, enligt mitt eget gottfinnande, så att stora ting kan krävas av deras [a]fäders händer.

49 Och vidare säger jag er: Vem har fått kunskap utan att jag har befallt honom att omvända sig?

50 Och den som inte [a]förstår, med honom återstår det för mig att göra såsom det står skrivet. Och nu förkunnar jag inte mer för er denna gång. Amen.

- ◀1a
HFS JAG ÄR.

- ◀b
HFS Barmhärtig, barmhärtighet.

- ◀c
HFS Försona, försoning.

- ◀2a
Matt. 23:37; 3 Ne. 10:4–6.

- ◀b
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀3a
HFS Förlåta.

- ◀4a
Alma 29:1–2; L&F 19:37; 30:9.

- ◀5a
Matt. 18:20; L&F 6:32; 38:7; 88:62–63.

- ◀b
HFS Förespråkare.

- ◀c
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀6a
Matt. 21:22; Joh. 14:13.

- ◀b
Mark. 11:24.

- ◀c
3 Ne. 27:1–2; L&F 84:1.

- ◀7a
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀b
Mark. 13:20; L&F 84:34. HFS Utvald, utvalda.

- ◀c
Alma 5:37–41.

- ◀d
HFS Hjärta.

- ◀8a
L&F 45:64–66; 57:1.

- ◀b
L&F 58:6–9; 78:7.

- ◀c
L&F 5:19; 43:17–27.

- ◀9a
2 Ne. 20:33; 3 Ne. 25:1. HFS Högmod.

- ◀b
Nah. 1:10; Mal. 4:1; 1 Ne. 22:15, 23; JS–H 1:37.

- ◀c
L&F 45:57; 63:34, 54; 64:24; 88:94; 101:23–25; 133:64. HFS Jorden – Jordens rening.

- ◀10a
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀11a
JS–M 1:37.

- ◀b
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀c
HFS Jesus Kristus – Kristus regerar under tusenårsriket; Tusenårsriket.

- ◀12a
HFS Apostel.

- ◀b
Jes. 66:15–16; L&F 130:7; 133:41.

- ◀c
HFS Härlighet; Jesus Kristus – Jesu Kristi härlighet.

- ◀d
Matt. 19:28; Luk. 22:30; 1 Ne. 12:9; Morm. 3:18–19.

- ◀13a
L&F 43:18; 45:45.

- ◀b
L&F 76:50.

- ◀c
L&F 88:97; 133:56.

- ◀d
HFS Krona; Upphöjelse.

- ◀e
L&F 76:94–95; 84:35–39.

- ◀14a
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀b
Joel 2:10; JS–M 1:33.

- ◀c
HFS Tidernas tecken.

- ◀15a
Matt. 13:42.

- ◀16a
Hes. 38:22; Upp. 11:19; 16:21.

- ◀17a
Upp. 16:7–11; 2 Ne. 30:10; JS–M 1:53–55. HFS Hämnd.

- ◀b
HFS Ogudaktig, ogudaktighet.

- ◀c
1 Joh. 1:7; Alma 11:40–41; L&F 19:16–18.

- ◀19a
Sak. 14:12.

- ◀20a
Jes. 18:6; Hes. 39:17; Upp. 19:17–18.

- ◀21a
HFS Djävulen – Djävulens kyrka.

- ◀b
Upp. 19:2.

- ◀c
Joel 1:19–20; 2:3; L&F 97:25–26. HFS Jorden – Jordens rening.

- ◀d
L&F 1:38.

- ◀22a
HFS Tusenårsriket.

- ◀b
Upp. 20:3; L&F 43:30–31; 88:110–111.

- ◀23a
Matt. 24:14. HFS Världen – Världens ände.

- ◀b
Matt. 24:35; JS–M 1:35.

- ◀c
HFS Jorden – Jordens slutliga tillstånd.

- ◀24a
Upp. 21:1–4.

- ◀25a
Alma 40:23.

- ◀26a
HFS Adam; Mikael.

- ◀b
HFS Ärkeängel.

- ◀c
1 Kor. 15:52–55.

- ◀d
HFS Odödlig, odödlighet; Uppståndelse.

- ◀e
Joh. 5:28–29.

- ◀27a
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀b
Matt. 25:33. HFS Domen, den yttersta.

- ◀28a
Matt. 25:41; L&F 29:41.

- ◀b
L&F 43:33.

- ◀c
HFS Djävulen.

- ◀29a
Joh. 7:34; L&F 76:112.

- ◀30a
Matt. 19:30; 1 Ne. 13:42.

- ◀31a
HFS Skapa, skapelsen.

- ◀b
Mose 3:4–5.

- ◀32a
HFS Andlig skapelse.

- ◀33a
Ps. 111:7–8; Mose 1:4.

- ◀35a
HFS Handlingsfrihet.

- ◀b
HFS Guds bud och befallningar.

- ◀36a
L&F 76:25–26; Mose 4:1–4.

- ◀b
HFS Rådet i himlen.

- ◀c
HFS Heder, hedra.

- ◀d
Jes. 14:12–14; L&F 76:28–29.

- ◀e
Upp. 12:3–4.

- ◀f
L&F 38:1; 45:1. HFS Föruttillvaron.

- ◀g
HFS Handlingsfrihet.

- ◀37a
HFS Djävulen.

- ◀b
2 Petr. 2:4; Jud. 1:6; Mose 7:26. HFS Änglar.

- ◀38a
HFS Helvetet.

- ◀39a
Mose 4:3–4. HFS Fresta, frestelser.

- ◀b
Mose 6:55.

- ◀40a
1 Mos. 3:6; Mose 4:7–13.

- ◀b
2 Ne. 10:24; Mosiah 16:3–5; Alma 5:41–42.

- ◀41a
HFS Adams och Evas fall.

- ◀b
HFS Eden.

- ◀c
HFS Döden, den andliga.

- ◀d
Alma 40:26.

- ◀e
L&F 29:27–28; 76:31–39.

- ◀42a
2 Ne. 2:21. HFS Döden, den fysiska.

- ◀b
Alma 12:28–30.

- ◀c
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀d
HFS Återlösa, återlöst, återlösning.

- ◀e
Mose 5:6–8.

- ◀43a
Alma 12:24; 42:10.

- ◀b
HFS Uppståndelse.

- ◀c
Mose 1:39. HFS Odödlig, odödlighet.

- ◀d
HFS Evigt liv.

- ◀44a
L&F 19:7–12. HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀45a
Joh. 3:18–20; L&F 93:31–32.

- ◀b
Mosiah 2:32–33; Alma 3:26–27; 5:41–42; 30:60.

- ◀46a
Moro. 8:8, 12; L&F 93:38. HFS Barn.

- ◀b
L&F 74:7. HFS Återlösa, återlöst, återlösning.

- ◀47a
HFS Fresta, frestelser.

- ◀b
HFS Ansvar, ansvarig, ansvarighet.

- ◀48a
L&F 68:25.

- ◀50a
L&F 137:7–10. HFS Förstå, förstånd.

KAPITEL 30

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till David Whitmer, Peter Whitmer den yngre och John Whitmer i Fayette i New York i september 1830 efter en tre dagars konferens i Fayette, men innan kyrkans äldster skildes åt. Ursprungligen gavs denna uppenbarelse ut som tre uppenbarelser. Profeten sammanställde dem till ett enda kapitel för 1835 års utgåva av Läran och förbunden.

1–4: David Whitmer tuktas för sin underlåtenhet att tjäna flitigt; 5–8: Peter Whitmer den yngre ska följa med Oliver Cowdery på en mission till lamaniterna; 9–11: John Whitmer kallas att predika evangeliet.

1 Se, jag säger dig, [a]David, att du har [b]fruktat människor och inte [c]litat som du borde på att jag skulle ge dig styrka,

2 utan ditt sinne har varit mera uppfyllt med [a]jordiska ting än med det som hör mig, din Skapare, till och det ämbete vartill du har kallats, och du har inte gett akt på min Ande och på dem som blev satta över dig, utan du har låtit dig övertalas av dem som jag inte har befallt.

3 Därför är du lämnad åt dig själv att fråga mig och [a]begrunda det som du har tagit emot.

4 Och ditt hem ska vara i din fars hus, tills jag ger dig vidare befallningar. Och du ska ägna dig åt din [a]verksamhet i kyrkan och inför världen och i områdena runt omkring. Amen.

5 Se, jag säger dig, [a]Peter, att du ska [b]resa med din broder Oliver, för [c]tiden har kommit då jag finner det nödvändigt att du öppnar din mun för att förkunna mitt evangelium. Frukta därför inte utan [d]ge akt på de ord och råd som din broder ska ge dig.

6 Och lid med honom i hans lidanden, och lyft alltid upp ditt hjärta till mig i bön och tro för hans och din befrielse, för jag har gett honom makt att bygga upp min [a]kyrka bland [b]lamaniterna,

7 och jag har inte utsett någon att vara rådgivare [a]över honom i kyrkan rörande kyrkans angelägenheter, utom hans broder Joseph Smith den yngre.

8 Ge därför akt på detta och var flitig i att hålla mina bud, och du ska bli välsignad med evigt liv. Amen.

9 Se, jag säger dig, min tjänare John, att du hädanefter ska börja [a]förkunna mitt evangelium som med en [b]basuns röst.

10 Och du ska arbeta hos din broder Philip Burroughs och i området runt omkring, ja, varhelst du kan göra dig hörd, tills jag befaller dig att gå därifrån.

11 Och härefter ska du helt och hållet, av all din själ, verka i Sion, ja, du ska alltid öppna din mun för min sak och inte [a]frukta för vad [b]människor kan göra, för jag är [c]med dig. Amen.

- ◀1a
HFS Whitmer, David.

- ◀b
Apg. 5:29.

- ◀c
2 Krön. 16:7–9.

- ◀2a
L&F 25:10.

- ◀3a
HFS Begrunda.

- ◀4a
HFS Betjäna, tjäna; Tjänande.

- ◀5a
HFS Whitmer, Peter, den yngre.

- ◀b
L&F 32:1–3.

- ◀c
L&F 11:15.

- ◀d
HFS Råd, råda; Stödja kyrkans ledare.

- ◀6a
HFS Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga.

- ◀b
L&F 3:20; 49:24. HFS Lamaniter.

- ◀7a
L&F 20:2–3.

- ◀9a
L&F 15:6.

- ◀b
L&F 33:2.

- ◀11a
HFS Fruktan; Mod, modig.

- ◀b
Jes. 51:7.

- ◀c
Matt. 28:19–20.

KAPITEL 31

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Thomas B. Marsh i september 1830. Detta hände omedelbart efter en kyrkans konferens (se överskriften till kapitel 30). Thomas B. Marsh hade blivit döpt tidigare i månaden och hade ordinerats till en äldste i kyrkan innan denna uppenbarelse gavs.

1–6: Thomas B. Marsh kallas att predika evangeliet och försäkras om sin familjs välbefinnande; 7–13: Han råds att vara tålmodig, be ofta och följa Hjälparen.

1 [a]Thomas, min son, välsignad är du tack vare din tro på mitt verk.

2 Se, du har fått utstå många lidanden för din familjs skull, men jag ska välsigna dig och din familj, ja, dina små, och den dag kommer då de ska tro och förstå sanningen och vara ett med dig i min kyrka.

3 Lyft upp ditt hjärta och gläd dig för stunden för din mission har kommit, och din tunga ska lösas och du ska förkunna [a]glada budskap om stor glädje för detta släktled.

4 Du ska [a]förkunna det som har uppenbarats för min tjänare Joseph Smith den yngre. Hädanefter ska du börja predika, ja, skörda på fältet som redan har [b]vitnat till att brännas.

5 [a]Svinga därför din skära av all din själ och dina synder ska bli dig [b]förlåtna och många [c]kärvar ska lastas på din rygg, för [d]arbetaren är värd sin lön. Därför ska din familj leva.

6 Se, sannerligen säger jag dig: Lämna dem endast en kort tid och förkunna mitt ord, och jag ska bereda en plats för dem.

7 Ja, jag ska [a]öppna folkets hjärtan, och de ska ta emot dig. Och jag ska upprätta en församling genom din hand,

8 och du ska [a]styrka dem och bereda dem för den tid då de ska samlas.

9 Var [a]tålmodig i [b]lidanden. Smäda inte dem som smädar. Styr ditt [c]hus i ödmjukhet och var ståndaktig.

10 Se, jag säger dig att du ska vara en läkare för kyrkan men inte för världen, för de kommer inte att ta emot dig.

11 Gå vart jag än vill, och det ska bli dig givet av [a]Hjälparen vad du ska göra och vart du ska gå.

12 [a]Be alltid så att du inte faller [b]i frestelse och mister din lön.

13 Var [a]trofast intill änden och se, jag är [b]med dig. Dessa ord är inte av människa eller av människor utan av mig, ja, Jesus Kristus, din Återlösare, genom [c]Faderns vilja. Amen.

- ◀1a
HFS Marsh, Thomas B.

- ◀3a
Jes. 52:7; Luk. 2:10–11; Mosiah 3:3–5.

- ◀4a
Mosiah 18:19; L&F 42:12; 52:36.

- ◀b
L&F 4:4–6.

- ◀5a
Upp. 14:15.

- ◀b
HFS Förlåta.

- ◀c
L&F 79:3.

- ◀d
Luk. 10:3–11; L&F 75:24.

- ◀7a
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀8a
L&F 81:5; 108:7.

- ◀9a
HFS Tålamod.

- ◀b
HFS Motgångar.

- ◀c
HFS Familjen – Föräldrars ansvar.

- ◀11a
HFS Helige Anden, den; Hjälparen.

- ◀12a
3 Ne. 18:17–21. HFS Bön.

- ◀b
HFS Fresta, frestelser.

- ◀13a
HFS Uthärda.

- ◀b
Matt. 28:20.

- ◀c
HFS Jesus Kristus – Myndighet.

KAPITEL 32

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Parley P. Pratt och Ziba Peterson i Manchester i New York i början av oktober 1830. Äldsterna var mycket intresserade av och hade stora förhoppningar beträffande lamaniterna, vars utlovade välsignelser hade kommit till kyrkans kännedom genom Mormons bok. Till följd av detta uppsändes en ödmjuk vädjan om att Herren skulle tillkännage sin vilja huruvida äldsterna vid den tidpunkten skulle sändas till indianstammarna västerut. Uppenbarelsen följde.

1–3: Parley P. Pratt och Ziba Peterson kallas att predika för lamaniterna och följa med Oliver Cowdery och Peter Whitmer den yngre; 4–5: De ska be om att kunna förstå skrifterna.

1 Och nu beträffande min tjänare [a]Parley P. Pratt: Se, jag säger honom att så sant jag lever vill jag att han ska förkunna mitt evangelium och [b]lära av mig och vara saktmodig och ödmjuk i hjärtat.

2 Och det som jag har bestämt för honom är att han ska [a]följa med mina tjänare Oliver Cowdery och Peter Whitmer den yngre ut i vildmarken bland [b]lamaniterna.

3 Och även [a]Ziba Peterson ska gå med dem, och jag ska själv gå med dem och vara [b]mitt ibland dem, och jag är deras [c]förespråkare hos Fadern och inget ska få överhand över dem.

4 Och de ska [a]ge akt på det som är skrivet och inte göra anspråk på någon annan [b]uppenbarelse, och de ska alltid be om att jag ska [c]utveckla detta för deras [d]förstånd.

5 Och de ska ge akt på dessa ord och inte ringakta dem, och jag ska välsigna dem. Amen.

- ◀1a
HFS Pratt, Parley Parker.

- ◀b
Matt. 11:28–30.

- ◀2a
L&F 28:8; 30:5.

- ◀b
L&F 3:18–20.

- ◀3a
L&F 58:60.

- ◀b
Matt. 18:20; L&F 6:32; 38:7.

- ◀c
HFS Förespråkare.

- ◀4a
1 Ne. 15:25; L&F 84:43–44.

- ◀b
L&F 28:2.

- ◀c
JS–H 1:74.

- ◀d
HFS Förstå, förstånd.

KAPITEL 33

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Ezra Thayre och Northrop Sweet i Fayette i New York i oktober 1830. I presentationen av den här uppenbarelsen i Joseph Smiths historia försäkras det att ”Herren … är alltid redo att undervisa dem som flitigt söker i tro”.

1–4: Arbetare kallas att förkunna evangeliet i elfte timmen; 5–6: Kyrkan är upprättad och de utvalda ska samlas; 7–10: Omvänd er, för himmelriket är nära; 11–15: Kyrkan är byggd på evangeliets klippa; 16–18: Bered er för brudgummens ankomst.

1 Se, jag säger er, mina tjänare Ezra och Northrop: Öppna era öron och hörsamma Herrens, er Guds, röst, vars [a]ord är levande och kraftfullt, skarpare än ett tveeggat svärd, så att det skiljer både led och märg, själ och ande, och urskiljer hjärtats tankar och [b]avsikter.

2 För sannerligen, sannerligen säger jag er att ni är kallade att höja era röster som med en [a]basuns ljud, för att förkunna mitt evangelium för ett fördärvat och avogt släktled.

3 För se, [a]fältet har redan vitnat till skörd, och det är [b]elfte timmen och [c]sista gången som jag ska kalla arbetare in i min vingård.

4 Och min [a]vingård är helt och hållet [b]fördärvad, och det finns ingen som gör [c]gott utom några få, och de går i många fall [d]vilse på grund av [e]prästvälden som alla har fördärvade sinnen.

5 Och sannerligen, sannerligen säger jag er att denna [a]kyrka har jag [b]upprättat och kallat ut ur vildmarken,

6 och på samma sätt ska jag [a]samla mina utvalda från [b]jordens fyra hörn, ja, alla som tror på mig och hörsammar min röst.

7 Ja, sannerligen, sannerligen säger jag er, att fältet har redan vitnat till skörd. Svinga därför era skäror och skörda av all er förmåga, allt ert förstånd och all er styrka.

8 [a]Öppna era munnar och de ska fyllas, och ni ska bli liksom [b]Nephi i forna dagar, som färdades från Jerusalem ut i vildmarken.

9 Ja, öppna era munnar och håll inte tillbaka, och många [a]kärvar ska lastas på era ryggar, för se, jag är med er.

10 Ja, öppna era munnar och de ska fyllas, och säg: ”[a]Omvänd er, omvänd er, och bered Herrens väg och gör hans stigar raka, för himmelriket är nära,

11 ja, omvänd er och låt er alla [a]döpas till era synders förlåtelse, ja, låt döpa er med vatten, och sedan kommer dopet med eld och med den Helige Anden.”

12 Se, sannerligen, sannerligen säger jag er: Detta är mitt [a]evangelium, och kom ihåg att de ska ha tro på mig, annars kan de på intet sätt bli frälsta.

13 Och på denna [a]klippa ska jag bygga min kyrka, ja, på denna klippa är ni byggda, och om ni fortsätter ska [b]helvetets portar inte få överhand över er.

14 Och ni ska komma ihåg kyrkans [a]föreskrifter och förbund, så att ni håller dem.

15 Och dem som har tro ska ni [a]konfirmera i min kyrka genom [b]handpåläggning, och jag ska ge dem den [c]Helige Andens gåva.

16 Och jag har gett er Mormons bok och de heliga [a]skrifterna till er [b]undervisning, och min Andes kraft [c]levandegör allting.

17 Var därför trofasta, be alltid, ha era lampor i ordning och brinnande och ha olja med er, så att ni är redo när [a]brudgummen kommer,

18 för se, sannerligen, sannerligen säger jag er, att jag [a]kommer snart. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
Hebr. 4:12; Hel. 3:29–30.

- ◀b
Alma 18:32; L&F 6:16.

- ◀2a
Jes. 58:1.

- ◀3a
Joh. 4:35; L&F 4:4; 12:3; 14:3.

- ◀b
Matt. 20:1–16.

- ◀c
Jakob 5:71; L&F 43:28.

- ◀4a
HFS Vingård, Herrens.

- ◀b
2 Ne. 28:2–14; Morm. 8:28–41.

- ◀c
Rom. 3:12; L&F 35:12.

- ◀d
2 Ne. 28:14.

- ◀e
HFS Prästvälde.

- ◀5a
HFS Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga.

- ◀b
HFS Evangeliets återställelse.

- ◀6a
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀b
1 Ne. 19:15–17.

- ◀8a
L&F 88:81.

- ◀b
2 Ne. 1:26–28.

- ◀9a
Ps. 126:6; Alma 26:3–5; L&F 75:5.

- ◀10a
Matt. 3:1–3.

- ◀11a
HFS Dop, döpa.

- ◀12a
3 Ne. 27:13–22.

- ◀13a
HFS Klippa.

- ◀b
Matt. 16:16–19; L&F 10:69–70.

- ◀14a
DVS L&F 20 (se överskriften till kapitel 20). L&F 42:13.

- ◀15a
L&F 20:41.

- ◀b
HFS Handpåläggning.

- ◀c
HFS Helige Andens gåva, den.

- ◀16a
HFS Skrifterna.

- ◀b
2 Tim. 3:16.

- ◀c
Joh. 6:63.

- ◀17a
Matt. 25:1–13. HFS Brudgummen.

- ◀18a
Upp. 22:20. HFS Kristi andra ankomst.

KAPITEL 34

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Orson Pratt i Fayette i New York den 4 november 1830. Broder Pratt var nitton år gammal vid den tiden. Han hade omvänt sig och blivit döpt när han först hörde sin äldre bror, Parley P. Pratt, predika det återställda evangeliet sex veckor tidigare. Denna uppenbarelse togs emot i Peter Whitmer den äldres hem.

1–4: De trofasta blir Guds söner genom försoningen; 5–9: Predikandet av evangeliet bereder vägen för Kristi andra ankomst; 10–12: Profetia kommer genom den Helige Andens kraft.

1 Min son [a]Orson, lyssna och hör och se vad jag, Herren din Gud, ska säga dig, ja, Jesus Kristus, din Återlösare,

2 världens [a]ljus och liv, ett ljus som lyser i mörkret och mörkret förstår det inte,

3 som så [a]älskade världen att [b]han [c]gav sitt eget liv, för att alla som tror ska kunna bli [d]Guds söner. Därför är du min son,

4 och [a]välsignad är du för att du har trott,

5 och mera välsignad är du eftersom du är [a]kallad av mig att predika mitt evangelium,

6 att höja din röst som med en basuns ljud, både länge och högt, och [a]ropa omvändelse till ett fördärvat och avogt släktled samt bereda Herrens väg för hans [b]andra ankomst.

7 För se, sannerligen, sannerligen säger jag dig: [a]Tiden är snart för handen då jag ska komma i ett [b]moln med makt och stor härlighet.

8 Och tiden för min ankomst ska bli en [a]stor dag, för alla nationer ska [b]bäva.

9 Men innan denna stora dag kommer ska solen förmörkas och månen förvandlas till blod, och stjärnorna ska vägra att ge sitt sken, och några ska falla, och stora förstörelser väntar de ogudaktiga.

10 Höj därför din röst och [a]håll inte tillbaka, för Herren Gud har talat. Profetera därför och det ska ges genom den [b]Helige Andens kraft.

11 Och om du är trofast, se, då är jag med dig tills jag kommer.

12 Och sannerligen, sannerligen säger jag dig: Jag kommer snart. Jag är din Herre och din Återlösare. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Pratt, Orson.

- ◀2a
Joh. 1:1–5. HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀3a
Joh. 3:16; 15:13. HFS Kärlek.

- ◀b
HFS Återlösaren.

- ◀c
HFS Försona, försoning; Återlösa, återlöst, återlösning.

- ◀d
Joh. 1:9–12; Rom. 8:14, 16–17; Mose 6:64–68. HFS Guds söner och döttrar.

- ◀4a
Joh. 20:29.

- ◀5a
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse.

- ◀6a
L&F 6:9.

- ◀b
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀7a
Upp. 1:3.

- ◀b
Luk. 21:27.

- ◀8a
Joel 2:11; Mal. 4:5; L&F 43:17–26. HFS Kristi andra ankomst.

- ◀b
Jes. 64:2.

- ◀10a
Jes. 58:1.

- ◀b
2 Petr. 1:21.

KAPITEL 35

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith och Sidney Rigdon i eller i närheten av Fayette i New York den 7 december 1830. Vid den här tiden var profeten nästan dagligen upptagen med att göra en översättning av Bibeln. Översättningen påbörjades redan i juni 1830 och både Oliver Cowdery och John Whitmer hade verkat som skrivare. Eftersom de nu hade kallats till andra plikter blev Sidney Rigdon kallad genom gudomligt förordnande att tjäna som profetens skrivare i detta verk (se vers 20). Som inledning till uppteckningen av denna uppenbarelse uppger Joseph Smiths historia: ”I december kom Sidney Rigdon [från Ohio] för att rådfråga Herren, och med honom kom Edward Partridge. … Strax efter dessa två bröders ankomst talade Herren på detta sätt.”

1–2: Hur människor kan bli Guds söner; 3–7: Sidney Rigdon kallas att döpa och förläna den Helige Anden; 8–12: Tecken och underverk åstadkoms genom tro; 13–16: Herrens tjänare kommer att tröska nationerna med Andens kraft; 17–19: Joseph Smith innehar nycklarna till hemligheterna; 20–21: De utvalda ska uthärda Herrens ankomstdag; 22–27: Israel kommer att frälsas.

1 Hör [a]Herrens, er Guds, röst, ja, [b]Alfa och Omega, begynnelsen och änden, vars [c]bana är ett evigt kretslopp, [d]densamme i dag som i går och i evighet.

2 Jag är Jesus Kristus, Guds Son, som [a]korsfästes för världens synder, ja, för alla som [b]tror på mitt namn, så att de kan bli [c]Guds söner, ja, ett i mig som jag är [d]ett i Fadern och som Fadern är [e]ett i mig, så att vi kan vara ett.

3 Se, sannerligen, sannerligen säger jag till min tjänare Sidney: Jag har iakttagit dig och dina gärningar. Jag har hört dina böner och berett dig för ett större verk.

4 Du är välsignad, för du ska utföra stora ting. Se du sändes ut, ja, liksom [a]Johannes, för att bereda vägen för mig och för [b]Elia som skulle komma, och du visste det inte.

5 Du döpte i vatten till omvändelse, men de [a]tog inte emot den Helige Anden.

6 Men nu ger jag dig en befallning att du ska [a]döpa i vatten, och de ska ta emot den [b]Helige Anden genom [c]handpåläggning, liksom de forna apostlarna.

7 Och det ska ske att ett stort verk ska utföras i landet, ja, bland [a]icke-judarna, för deras dårskap och avskyvärdheter ska uppenbaras för alla människors ögon.

8 För jag är Gud och min arm är inte [a]förkortad, och jag ska visa [b]underverk, [c]tecken och under för alla dem som [d]tror på mitt namn.

9 Och alla de som ber om det i mitt namn i [a]tro, de ska [b]driva ut [c]djävlar, de ska [d]bota de sjuka, de ska låta de blinda få sin syn och de döva höra och de stumma tala och de lama gå.

10 Och tiden kommer snart då stora ting ska visas för människobarnen.

11 Men [a]utan tro ska inget visas utom [b]ödeläggelser över [c]Babylon, som har fått alla nationer att dricka av sin [d]otukts vredesvin.

12 Och det finns [a]ingen som gör gott, utom de som är redo att ta emot mitt evangeliums fullhet, som jag har sänt ut till detta släktled.

13 Därför vänder jag mig till det som för världen är [a]svagt, de som är [b]olärda och föraktade, att tröska nationerna med min Andes kraft.

14 Och deras arm ska vara min arm, och jag ska vara deras [a]sköld och deras pansar. Och jag ska fästa bältet om deras höfter, och de ska strida manligt för mig, och deras [b]fiender ska läggas under deras fötter, och jag ska på deras vägnar låta svärdet [c]falla, och med min förbittrings [d]eld ska jag bevara dem.

15 Och de [a]fattiga och de [b]ödmjuka ska få evangeliet predikat för sig och de ska [c]se fram emot tiden för min ankomst, för den är [d]nära för handen.

16 Och de ska lära sig liknelsen om [a]fikonträdet, för redan nu är sommaren nära.

17 Och jag har sänt ut mitt evangeliums [a]fullhet genom min tjänare [b]Josephs hand, och i hans svaghet har jag välsignat honom,

18 och jag har gett honom [a]nycklarna till hemligheten om det som har varit [b]förseglat, ja, det som fanns ifrån världens [c]grundläggning, och det som ska ske från denna tid och till tiden för min ankomst om han förblir i mig, och om inte ska jag sätta en annan i hans ställe.

19 Vaka därför över honom så att hans tro inte sviktar, och det ska bli givet genom [a]Hjälparen, den [b]Helige Anden, som vet allt.

20 Och jag ger dig en befallning att du ska [a]skriva åt honom. Och skrifterna ska ges på samma sätt som de finns i mitt eget bröst, till frälsning för mina egna [b]utvalda,

21 för de ska höra min [a]röst och ska se mig och ska inte sova, och de ska [b]uthärda dagen för min [c]ankomst, för de ska bli renade liksom jag är [d]ren.

22 Och nu säger jag [a]dig: Stanna hos honom, och han ska resa med dig, överge honom inte, och detta ska förvisso fullbordas.

23 Och [a]närhelst ni inte skriver, se, då ska det bli honom givet att profetera, och du ska predika mitt evangelium och åkalla de [b]heliga profeterna för att bevisa hans ord, såsom de ska bli honom givna.

24 [a]Håll alla de bud och förbund genom vilka ni är bundna, och jag ska låta himlarna [b]skälva för er skull, och [c]Satan ska bäva och Sion ska [d]glädjas på höjderna och blomstra.

25 Och [a]Israel ska [b]frälsas i min egen rätta tid, och med [c]nycklarna som jag har gett ska de bli ledda och aldrig mer på något sätt förvirras.

26 Lyft upp era hjärtan och var glada, er [a]återlösning närmar sig.

27 Frukta inte, du lilla hjord, [a]riket är ditt tills jag kommer. Se, jag [b]kommer snart. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Herren.

- ◀b
Upp. 1:8. HFS Alfa och Omega.

- ◀c
1 Ne. 10:19; L&F 3:2.

- ◀d
Hebr. 13:8; L&F 38:1–4; 39:1–3.

- ◀2a
HFS Korsfästelse.

- ◀b
L&F 20:25; 45:5, 8.

- ◀c
HFS Guds söner och döttrar.

- ◀d
Joh. 17:20–23. HFS Enighet.

- ◀e
HFS Gud, gudomen.

- ◀4a
Mal. 3:1; Matt. 11:10; 1 Ne. 11:27; L&F 84:27–28.

- ◀b
3 Ne. 25:5–6; L&F 2:1; 110:13–15.

- ◀5a
Apg. 19:1–6.

- ◀6a
HFS Dop, döpa.

- ◀b
HFS Helige Andens gåva, den.

- ◀c
HFS Handpåläggning.

- ◀7a
HFS Icke-judar.

- ◀8a
Jes. 50:2; 59:1.

- ◀b
HFS Underverk.

- ◀c
HFS Tecken.

- ◀d
HFS Tro.

- ◀9a
HFS Tro.

- ◀b
Mark. 16:17.

- ◀c
Mark. 1:21–45.

- ◀d
HFS Bota.

- ◀11a
L&F 63:11–12.

- ◀b
L&F 5:19–20.

- ◀c
HFS Babel, Babylon.

- ◀d
Upp. 18:2–4.

- ◀12a
Rom. 3:10–12; L&F 33:4; 38:10–11; 84:49.

- ◀13a
1 Kor. 1:27; L&F 1:19–23; 124:1.

- ◀b
Apg. 4:13.

- ◀14a
2 Sam. 22:2–3.

- ◀b
L&F 98:34–38.

- ◀c
L&F 1:13–14.

- ◀d
L&F 128:24.

- ◀15a
Matt. 11:5.

- ◀b
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀c
2 Petr. 3:10–13; L&F 39:23; 45:39; Mose 7:62.

- ◀d
L&F 63:53.

- ◀16a
Matt. 24:32; L&F 45:36–38; JS–M 1:38. HFS Tidernas tecken.

- ◀17a
L&F 42:12.

- ◀b
L&F 135:3.

- ◀18a
L&F 84:19.

- ◀b
Dan. 12:9; Matt. 13:35; 2 Ne. 27:10–11; Eth. 4:4–7; JS–H 1:65.

- ◀c
L&F 128:18.

- ◀19a
Joh. 14:16, 26; 15:26. HFS Hjälparen.

- ◀b
HFS Helige Anden, den.

- ◀20a
Profeten var vid den här tiden upptagen med en inspirerad översättning av Bibeln. Sidney Rigdon var kallad som skrivare.

- ◀b
HFS Utvald, utvalda.

- ◀21a
Joel 2:11; L&F 43:17–25; 88:90; 133:50–51.

- ◀b
Mal. 3:2–3.

- ◀c
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀d
HFS Renad, renhjärtad.

- ◀22a
L&F 100:9–11.

- ◀23a
DVS närhelst Sidney Rigdon inte var upptagen med att skriva.

- ◀b
DVS skrifterna.

- ◀24a
L&F 103:7.

- ◀b
L&F 21:6.

- ◀c
1 Ne. 22:26.

- ◀d
HFS Glädje.

- ◀25a
HFS Israel.

- ◀b
Jes. 45:17; 1 Ne. 19:15–16; 22:12.

- ◀c
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀26a
Luk. 21:28.

- ◀27a
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀b
Upp. 22:20.

KAPITEL 36

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Edward Partridge i närheten av Fayette i New York den 9 december 1830 (se överskriften till kapitel 35). Joseph Smiths historia uppger att Edward Partridge ”var ett mönster för fromhet och en av Herrens stora män”.

1–3: Herren lägger handen på Edward Partridge genom Sidney Rigdons hand; 4–8: Varje man som tar emot evangeliet och prästadömet ska kallas att gå ut och predika.

1 Så säger Herren Gud, Israels [a]Mäktige: Se, jag säger dig, min tjänare [b]Edward, att du är välsignad, och dina synder är dig förlåtna, och du är kallad att predika mitt evangelium som med en basuns röst.

2 Och jag ska lägga min [a]hand på dig genom min tjänare Sidney Rigdons hand, och du ska få min Ande, den Helige Anden, ja, [b]Hjälparen, som ska lära dig de [c]fridgivande tingen rörande riket,

3 och du ska förkunna det med hög röst och säga: ”Hosianna, välsignat vare den allrahögste Gudens namn!”

4 Och nu ger jag dig denna kallelse och befallning rörande alla människor,

5 så att alla som kommer inför mina tjänare Sidney Rigdon och Joseph Smith den yngre och anammar denna kallelse och befallning ska [a]ordineras och sändas ut att [b]predika det eviga evangeliet bland nationerna,

6 och ropa omvändelse och säga: ”[a]Fräls er från detta vrånga släktled och kom ut ur elden, med avsky till och med för de [b]kläder som är befläckade av köttet.”

7 Och denna befallning ska ges till min kyrkas äldster, så att varje man som med redbarhet anammar det kan bli ordinerad och sändas ut, alldeles som jag har talat.

8 Jag är Jesus Kristus, Guds Son. Fäst därför bältet om dina höfter, och jag ska plötsligt komma till mitt [a]tempel. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Jehova; Jesus Kristus.

- ◀b
L&F 41:9–11.

- ◀2a
HFS Handpåläggning.

- ◀b
HFS Helige Anden, den; Hjälparen.

- ◀c
L&F 42:61.

- ◀5a
L&F 63:57. HFS Ordinera, ordination.

- ◀b
HFS Predika.

- ◀6a
Apg. 2:40.

- ◀b
Jud. 1:23.

- ◀8a
Mal. 3:1.

KAPITEL 37

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith och Sidney Rigdon i närheten av Fayette i New York i december 1830. Här ges den första befallningen i denna tidsutdelning om en insamling.

1–4: De heliga kallas att samlas i Ohio.

1 Se, jag säger er att jag finner det inte lämpligt att ni ska [a]översätta mer innan ni beger er till Ohio, och detta på grund av fienden och för er egen skull.

2 Och vidare säger jag er att ni inte ska ge er av förrän ni har predikat mitt evangelium i dessa områden och har styrkt kyrkan var den än finns och alldeles speciellt i [a]Colesville, för se, de ber till mig med stor tro.

3 Och vidare ger jag kyrkan en befallning att jag finner det lämpligt att de ska samlas i [a]Ohio, i avvaktan på tiden då min tjänare Oliver Cowdery ska komma tillbaka till dem.

4 Se, häri är visdom, och låt var och en själv [a]välja tills jag kommer. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
DVS Översättningen av Bibeln pågick redan.

- ◀2a
L&F 24:3; 26:1.

- ◀3a
DVS staten Ohio. L&F 38:31–32.

- ◀4a
HFS Handlingsfrihet.

KAPITEL 38

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Fayette i New York den 2 januari 1831. Detta hände vid en kyrkans konferens.

1–6: Kristus skapade allting; 7–8: Han finns mitt ibland sina heliga, som snart kommer att se honom; 9–12: Allt kött är fördärvat inför honom; 13–22: Han har reserverat ett löftets land åt sina heliga i tid och i evighet; 23–27: De heliga befalls att vara ett och högakta varandra som bröder; 28–29: Krig förutses; 30–33: De heliga ska ges kraft från höjden och gå ut bland alla nationer; 34–42: Kyrkan befalls att ha omsorg om de fattiga och behövande och att söka evighetens rikedomar.

1 Så säger Herren er Gud, ja, Jesus Kristus, den store [a]JAG ÄR, Alfa och Omega, [b]begynnelsen och änden, den som skådade evighetens vida rymd och himlens alla serafiska [c]härskaror [d]innan världen [e]skapades,

2 den som [a]vet allt, för [b]allt är närvarande inför mina ögon.

3 Jag är den som talade och världen [a]blev till, och allt kom till genom mig.

4 Jag är den som har tagit Enoks [a]Sion upp i min famn, och sannerligen säger jag, ja, alla som har [b]trott på mitt namn, för jag är Kristus och i mitt eget namn, i kraft av [c]blodet som jag har utgjutit, har jag fört deras talan inför Fadern.

5 Men se, återstoden av de [a]ogudaktiga har jag hållit kvar i mörkrets [b]kedjor till [c]domen på den stora dagen som ska komma vid jordens ände,

6 och på samma sätt ska jag låta hålla kvar de ogudaktiga som inte vill höra min röst utan förhärdar sina hjärtan, och ve, ve, ve är deras dom.

7 Men se, sannerligen, sannerligen säger jag er att mina [a]ögon vilar på er. Jag är [b]mitt ibland er och ni kan inte se mig.

8 Men dagen kommer snart då ni ska [a]se mig och veta att jag är, för mörkrets förlåt ska snart rämna, och den som inte är [b]renad kan inte [c]uthärda den dagen.

9 Fäst därför bältet om era höfter och var redo. Se, [a]riket är ert, och fienden ska inte segra över er.

10 Sannerligen säger jag er: Ni är [a]rena, men inte alla, och det finns inga andra i vilka jag finner [b]behag,

11 för allt [a]kött är fördärvat inför mig, och [b]mörkrets makter råder på jorden ibland människobarnen, i himlens alla härskarors närvaro,

12 vilket gör att tystnad härskar och hela evigheten [a]våndas, och [b]änglarna inväntar den stora befallningen att [c]meja ner jorden och samla ihop [d]ogräset så att det kan [e]brännas. Och se, fienden är sammangaddad.

13 Och nu ska jag visa er en hemlighet, något som förekommer i hemliga kamrar för att med tiden åstadkomma er [a]undergång, och ni visste det inte.

14 Men nu berättar jag det för er, och ni är välsignade, inte på grund av er ondska, inte heller på grund av era hjärtans otro, för några av er är sannerligen skyldiga inför mig, men jag ska vara barmhärtig mot er svaghet.

15 Var därför [a]starka härefter. [b]Frukta inte, för riket är ert.

16 Och för er frälsning ger jag er en befallning, för jag har hört era böner, och de [a]fattiga har klagat inför mig, och de [b]rika har jag gjort, och allt kött är mitt, och jag gör inte [c]skillnad på människor.

17 Och jag har gjort jorden rik, och se, den är min [a]fotpall, varför jag åter ska stå på den.

18 Och jag håller fram och behagar ge er större rikedomar, ja, ett utlovat land, ett land som flödar av mjölk och honung, över vilket det inte ska finnas någon förbannelse när Herren kommer.

19 Och jag ska ge det till er som ert arveland, om ni söker det av allt ert hjärta.

20 Och detta ska vara mitt förbund med er: Ni ska få det som ert arveland, och som [a]arvedel åt era barn för evigt, så länge jorden består, och ni ska åter besitta det i evighet, för att aldrig mer förgås.

21 Men sannerligen säger jag er att med tiden ska ni inte ha någon kung eller styresman, för jag ska vara er [a]kung och vaka över er.

22 Hör därför min röst och [a]följ mig, och ni ska vara ett [b]fritt folk och ni ska inte ha några andra lagar än mina lagar när jag kommer, för jag är er [c]lagstiftare, och vad kan hejda min hand?

23 Men sannerligen säger jag er: [a]Undervisa varandra enligt det ämbete vartill jag har utsett er,

24 och låt var och en [a]högakta sin broder som sig själv och utöva [b]dygd och [c]helighet inför mig.

25 Och åter säger jag er: Låt var och en högakta sin broder som sig själv.

26 För vem är den man ibland er som har tolv söner, och inte gör skillnad på dem, och de tjänar honom lydigt, och som säger till den ene: ”Kläd dig i kostbara kläder och sitt här”, och till den andre: ”Kläd dig i trasor och sitt där” – och ser på sina söner och säger: ”Jag är rättvis”?

27 Se, detta har jag gett er som en liknelse, och det är såsom jag är. Jag säger er: Var [a]ett, om ni inte är ett är ni inte mina.

28 Och vidare säger jag er att fienden i de hemliga kamrarna traktar efter era [a]liv.

29 Ni hör om [a]krig i fjärran länder, och ni säger att det snart ska bli stora krig i fjärran länder, men ni känner inte människornas hjärtan i ert eget land.

30 Jag säger er detta på grund av era böner. [a]Samla därför [b]visdom i ert bröst så att människors ogudaktighet inte uppenbarar detta för er genom sin ogudaktighet på ett sätt som ska ljuda i era öron med en röst som är högre än den som ska skaka jorden. Men om ni är redo ska ni inte frukta.

31 Och för att ni ska kunna undkomma fiendens makt och samlas inför mig som ett rättfärdigt folk, [a]obefläckade och utan skuld –

32 därför, av den orsaken, gav jag er befallningen att ni skulle bege er till [a]Ohio, och där ska jag ge er min [b]lag, och där ska ni [c]begåvas med kraft från höjden.

33 Och därifrån ska alla som jag vill, [a]gå ut bland alla nationer, och det ska tillkännages för dem vad de ska göra, för jag har ett stort verk i beredskap, för Israel ska [b]frälsas, och jag ska leda dem vart jag än vill, och ingen makt ska [c]hejda min hand.

34 Och nu ger jag kyrkan i detta område en befallning om att vissa män ibland dem ska utses, och de ska utses enligt kyrkans [a]röst.

35 Och de ska se till de fattiga och behövande och ge dem [a]lindring så att de inte lider, och sända ut dem till den plats som jag har befallt dem.

36 Och det ska vara deras arbete att handha de angelägenheter som rör denna kyrkas egendom.

37 Och de som har lantbruk som inte kan säljas ska lämna kvar dem eller bortarrendera dem som det synes dem gott.

38 Se till att allting bevaras, och när människor [a]begåvas med kraft från höjden och sänds ut, ska allt detta samlas i kyrkans sköte.

39 Och om ni söker efter de [a]rikedomar som det är Faderns önskan att ge er, ska ni bli rikast av alla folk, för ni ska få evighetens rikedomar. Och det måste så vara att jordens [b]rikedomar tillkommer mig att ge. Men akta er för [c]högmod, så att ni inte blir som de forna [d]nephiterna.

40 Och vidare säger jag er: Jag ger er en befallning att var och en, både äldste, präst, lärare och även medlem, ska gå till verket med all sin kraft med sina [a]händers arbete, för att bereda och utföra det som jag har befallt.

41 Och låt er [a]predikan vara den [b]varnande rösten, var och en för sin nästa, med mildhet och med ödmjukhet.

42 Och gå [a]ut ifrån de ogudaktiga. Rädda er. Var rena, ni som bär Herrens kärl. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS JAG ÄR.

- ◀b
Upp. 1:8.

- ◀c
L&F 45:1.

- ◀d
HFS Föruttillvaron.

- ◀e
Ps. 90:2.

- ◀2a
L&F 88:41; Mose 1:35. HFS Allvetande.

- ◀b
Ords. 5:21; 2 Ne. 9:20.

- ◀3a
Ps. 33:6–9. HFS Skapa, skapelsen.

- ◀4a
JSÖ 1 Mos. 14:25–40 (tillägget); L&F 45:11–14; 76:66–67; 84:99–100; Mose 7:18–21. HFS Sion.

- ◀b
L&F 20:25; 35:2; 45:3–5.

- ◀c
HFS Försona, försoning.

- ◀5a
HFS Orättfärdig, orättfärdighet.

- ◀b
2 Petr. 2:4; Jud. 1:6. HFS Helvetet.

- ◀c
HFS Domen, den yttersta.

- ◀7a
L&F 1:1.

- ◀b
L&F 6:32; 29:5.

- ◀8a
Upp. 22:4–5. HFS Kristi andra ankomst.

- ◀b
HFS Renad, renhjärtad.

- ◀c
Mal. 3:2.

- ◀9a
Luk. 6:20. HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀10a
HFS Ren och oren.

- ◀b
L&F 1:30.

- ◀11a
Jes. 1:3–4; L&F 33:4.

- ◀b
Mika 3:6; L&F 112:23; Mose 7:61–62.

- ◀12a
Mose 7:41.

- ◀b
L&F 86:3–7.

- ◀c
HFS Skörd.

- ◀d
L&F 88:94; 101:65–66.

- ◀e
Matt. 13:30.

- ◀13a
L&F 5:32–33.

- ◀15a
HFS Mod, modig.

- ◀b
HFS Fruktan – Fruktan för människor.

- ◀16a
Mosiah 4:16–18.

- ◀b
1 Sam. 2:7.

- ◀c
Apg. 10:34; Moro. 8:11–12; L&F 1:34–35.

- ◀17a
1 Ne. 17:39; Abr. 2:7.

- ◀20a
L&F 45:58.

- ◀21a
Sak. 14:9; 2 Ne. 10:14; Alma 5:50.

- ◀22a
Joh. 10:27.

- ◀b
HFS Jesus Kristus – Kristus regerar under tusenårsriket.

- ◀c
Jes. 33:22; Mika 4:2; L&F 45:59.

- ◀23a
L&F 88:77–79, 118, 122. HFS Undervisa.

- ◀24a
5 Mos. 17:20; 1 Kor. 4:6.

- ◀b
L&F 46:33. HFS Dygd.

- ◀c
HFS Helighet.

- ◀27a
Joh. 17:21–23; 1 Kor. 1:10; Ef. 4:11–14; 3 Ne. 11:28–30; Mose 7:18. HFS Enighet.

- ◀28a
L&F 5:33; 38:13.

- ◀29a
L&F 45:26, 63; 87:1–5; 130:12.

- ◀30a
JS–M 1:37.

- ◀b
HFS Visdom.

- ◀31a
2 Petr. 3:14.

- ◀32a
L&F 37:3.

- ◀b
L&F 42.

- ◀c
Luk. 24:49; L&F 39:15; 95:8; 110:9–10.

- ◀33a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀b
Jes. 45:17; Jer. 30:10; L&F 136:22.

- ◀c
Dan. 4:35.

- ◀34a
HFS Allmänt bifall.

- ◀35a
HFS Välfärd.

- ◀38a
HFS Begåvning.

- ◀39a
Jakob 2:17–19; L&F 11:7.

- ◀b
Hagg. 2:8.

- ◀c
HFS Högmod.

- ◀d
Moro. 8:27.

- ◀40a
1 Kor. 4:12.

- ◀41a
HFS Predika.

- ◀b
HFS Varna, varning.

- ◀42a
Jes. 52:11.

KAPITEL 39

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till James Covel i Fayette i New York den 5 januari 1831. James Covel som hade varit metodistpräst i omkring fyrtio år, slöt förbund med Herren om att han skulle lyda vilken befallning Herren än skulle ge honom genom profeten Joseph.

1–4: De heliga har förmågan att bli Guds söner; 5–6: Att ta emot evangeliet är att ta emot Kristus; 7–14: James Covel befalls att låta döpa sig och arbeta i Herrens vingård; 15–21: Herrens tjänare ska predika evangeliet före Kristi andra ankomst; 22–24: De som tar emot evangeliet ska samlas i tid och i evighet.

1 Hör och lyssna till hans röst som är från all evighet till all [a]evighet, den store [b]JAG ÄR, ja, Jesus Kristus,

2 världens [a]ljus och liv, ett ljus som lyser i mörkret och mörkret förstår det inte,

3 den som i [a]tidens mitt kom till mina egna, och mina egna tog inte emot mig.

4 Men åt alla som tog emot mig gav jag förmågan att bli mina [a]söner, och på samma sätt ger jag förmågan att bli mina söner till alla som kommer att ta emot mig.

5 Och sannerligen, sannerligen säger jag dig: Den som tar emot mitt evangelium [a]tar emot mig, och den som inte tar emot mitt evangelium tar inte emot mig.

6 Och detta är mitt [a]evangelium: omvändelse och dop i vatten, och sedan kommer [b]dopet med eld och med den Helige Anden, ja, Hjälparen, som visar allt och [c]lär de fridgivande tingen rörande riket.

7 Och se, nu säger jag dig, min tjänare [a]James: Jag har iakttagit dina gärningar och jag känner dig.

8 Och sannerligen säger jag dig: Ditt hjärta är nu uppriktigt inför mig, och se, jag har utgjutit stora välsignelser över ditt huvud.

9 Dock har du upplevt stor sorg, för du har förkastat mig många gånger på grund av högmod och [a]världsliga omsorger.

10 Men se, dagen för din befrielse är kommen om du hörsammar min röst som säger dig: ”Stå upp och låt [a]döpa dig, och tvätta bort dina synder och åkalla mitt namn, så ska du få min Ande och en välsignelse så stor som du aldrig förr har känt till.”

11 Och om du gör detta har jag berett dig för ett större verk. Du ska predika mitt evangeliums fullhet som jag har sänt ut i dessa sista dagar, förbundet som jag har sänt ut för att [a]återvinna mitt folk som är av Israels hus.

12 Och det ska ske att kraft ska [a]vila över dig. Du ska ha stor tro, och jag ska vara med dig och gå framför ditt ansikte.

13 Du är kallad till att [a]arbeta i min vingård och att bygga upp min kyrka samt att [b]frambringa Sion, så att hon kan glädjas på höjderna och [c]blomstra.

14 Se, sannerligen, sannerligen säger jag dig: Du är inte kallad att bege dig till länderna österut, utan du är kallad att bege dig till Ohio.

15 Och eftersom mitt folk ska samlas i Ohio har jag en [a]välsignelse i beredskap, en som inte är känd bland människobarnen, och den ska utgjutas över deras huvuden. Och därifrån ska män gå ut till [b]alla [c]nationer.

16 Se, sannerligen, sannerligen säger jag dig att folket i Ohio åkallar mig med mycket tro, i tron att jag ska hejda min hand från att döma nationerna, men jag kan inte förneka mitt ord.

17 Uppbjud därför all din kraft och kalla trofasta arbetare till min vingård, så att den kan [a]beskäras för sista gången.

18 Och i den mån de omvänder sig och tar emot mitt evangeliums fullhet och blir heliggjorda, ska jag hejda min hand från att [a]döma dem.

19 Gå därför ut, ropa med hög röst och säg: ”Himmelriket är nära”, och ropa: ”Hosianna, välsignat vare den allrahögste Gudens namn!”

20 Gå ut och döp i vatten och bered vägen framför mitt ansikte inför tiden för min [a]ankomst.

21 För tiden är nära. [a]Dagen och stunden [b]vet ingen människa, men den kommer förvisso.

22 Och den som tar emot detta tar emot mig, och de ska samlas med mig i tid och i evighet.

23 Och vidare ska det ske att på alla som ni döper i vatten ska ni lägga [a]händerna och de ska få den [b]Helige Andens gåva, och de ska [c]se fram emot tecknen på min [d]ankomst och ska känna mig.

24 Se, jag kommer snart. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
Hebr. 13:8; L&F 20:12; 35:1; 38:1–4.

- ◀b
2 Mos. 3:14. HFS Jehova.

- ◀2a
HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀3a
L&F 20:26; Mose 6:57, 62.

- ◀4a
Joh. 1:12. HFS Guds söner och döttrar.

- ◀5a
Joh. 13:20.

- ◀6a
HFS Dop, döpa; Evangeliet; Omvända sig, omvändelse.

- ◀b
HFS Född på nytt, född av Gud; Helige Anden, den.

- ◀c
L&F 42:61.

- ◀7a
L&F 40:1.

- ◀9a
Matt. 13:22.

- ◀10a
L&F 40. HFS Dop, döpa.

- ◀11a
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀12a
2 Kor. 12:9.

- ◀13a
Matt. 20:1–16.

- ◀b
Jes. 52:8.

- ◀c
L&F 117:7.

- ◀15a
L&F 38:32; 95:8; 110:8–10.

- ◀b
L&F 1:2.

- ◀c
HFS Missionsverksamhet.

- ◀17a
Jakob 5:61–75; L&F 24:19.

- ◀18a
HFS Jesus Kristus – Domare.

- ◀20a
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀21a
Matt. 24:36.

- ◀b
JS–M 1:40.

- ◀23a
HFS Handpåläggning.

- ◀b
HFS Helige Andens gåva, den.

- ◀c
Upp. 3:3; L&F 35:15; 45:39–44.

- ◀d
2 Petr. 3:10–14.

KAPITEL 40

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith och Sidney Rigdon i Fayette i New York den 6 januari 1831. Innan uppteckningen av denna uppenbarelse står det i profetens historia: ”Eftersom James [Covel] förkastade Herrens ord och återgick till sina tidigare principer och till sitt folk, gav Herren mig och Sidney Rigdon följande uppenbarelse” (se kapitel 39).

1–3: Rädsla för förföljelser samt världsliga bekymmer får människor att förkasta evangeliet.

1 Se, sannerligen säger jag er att min tjänare [a]James Covels hjärta var uppriktigt inför mig, för han slöt förbund med mig om att han skulle lyda mitt ord.

2 Och han [a]tog emot ordet med glädje, men genast frestade Satan honom och rädslan för [b]förföljelser samt världsliga omsorger fick honom att [c]förkasta ordet.

3 Därför bröt han mitt förbund, och det återstår för mig att förfara med honom som det synes mig gott. Amen.

- ◀1a
L&F 39:7–11.

- ◀2a
Mark. 4:16–19.

- ◀b
Matt. 13:20–22. HFS Förfölja, förföljelse.

- ◀c
HFS Avfall.

KAPITEL 41

Uppenbarelse given till kyrkan genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 4 februari 1831. I denna uppenbarelse anvisas profeten och kyrkans äldster att be för att ta emot Guds ”lag” (se kapitel 42). Joseph Smith hade precis anlänt till Kirtland från New York och Leman Copley, en medlem i kyrkan i det närliggande Thompson i Ohio, ”anhöll om att broder Joseph och Sidney [Rigdon] … skulle bo hos honom och att han skulle tillhandahålla hus och förnödenheter”. Följande uppenbarelse klargör var Joseph och Sidney skulle bo och kallar också Edward Partridge som kyrkans första biskop.

1–3: Äldsterna ska leda kyrkan genom uppenbarelsens ande; 4–6: Sanna lärjungar tar emot och håller Herrens lag; 7–12: Edward Partridge utses till biskop för kyrkan.

1 Lyssna och hör, o ni mitt folk, säger Herren och er Gud, ni som jag gläder mig åt att [a]välsigna med de största av alla välsignelser, ni som hör mig. Och ni som inte hör mig ska jag [b]förbanna, ni som har påstått er [c]bekänna mitt namn, med den svåraste av alla förbannelser.

2 Hör, o ni min kyrkas äldster som jag har kallat, se, jag ger er en befallning att ni ska samla er för att [a]enas om mitt ord,

3 och genom er tros bön ska ni ta emot min [a]lag, så att ni kan veta hur min kyrka ska ledas och få allting rätt inför mig.

4 Och jag ska vara er [a]styresman när jag [b]kommer, och se, jag kommer snart, och ni ska se till att min lag åtlyds.

5 Den som [a]tar emot min lag och [b]håller den, han är min lärjunge, och den som säger sig ta emot den och inte håller den, han är inte min lärjunge och ska [c]drivas ut från er,

6 för det är inte rätt att det som tillhör rikets barn ska ges till dem som inte är värdiga, eller till [a]hundar, eller att [b]pärlorna ska kastas åt svin.

7 Och vidare är det rätt att ett [a]hus byggs åt min tjänare Joseph Smith den yngre vari han kan bo och [b]översätta.

8 Och vidare är det rätt att min tjänare Sidney Rigdon ska bo som det synes honom gott, så länge han håller mina bud.

9 Och vidare har jag kallat min tjänare [a]Edward Partridge, och jag ger en befallning att han ska utses genom kyrkans röst och ordineras till [b]biskop för kyrkan, så att han kan lämna sin handel och [c]ägna all sin tid åt kyrkans arbete,

10 för att ta hand om allt det som ska anvisas honom i mina lagar den dag då jag ska ge dem.

11 Och detta eftersom hans hjärta är rent inför mig, för han är som den forne [a]Natanael, i vilken inget [b]svek finns.

12 Dessa ord är givna till er och de är rena inför mig. Ge därför akt på hur ni håller dem, för ni ska med era själar stå till svars för dem på domens dag. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Välsigna, välsignad, välsignelse.

- ◀b
5 Mos. 11:26–28; 1 Ne. 2:23.

- ◀c
L&F 56:1–4; 112:24–26.

- ◀2a
HFS Enighet.

- ◀3a
L&F 42.

- ◀4a
Sak. 14:9; L&F 45:59. HFS Jesus Kristus – Kristus regerar under tusenårsriket.

- ◀b
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀5a
Matt. 7:24.

- ◀b
Jak. 1:22–25; L&F 42:60.

- ◀c
L&F 50:8–9. HFS Uteslutning.

- ◀6a
Matt. 15:26.

- ◀b
Matt. 7:6.

- ◀7a
L&F 42:71.

- ◀b
DVS översätta Bibeln. L&F 45:60–61.

- ◀9a
L&F 36:1.

- ◀b
L&F 72:9–12; 107:68–75. HFS Biskop.

- ◀c
L&F 51.

- ◀11a
Joh. 1:47.

- ◀b
HFS Svek.

KAPITEL 42

Uppenbarelse given i två delar genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 9 och 23 februari 1831. Den första delen, verserna 1–72, togs emot i tolv äldsters närvaro och för att uppfylla Herrens tidigare löfte om att lagen skulle ges i Ohio (se kapitel 38:32). Den andra delen består av verserna 73–93. Profeten säger att denna uppenbarelse ”omfattar kyrkans lag”.

1–10: Äldsterna är kallade att predika evangeliet, döpa de omvända och bygga upp kyrkan; 11–12: De måste kallas och ordineras och ska undervisa om evangeliets principer som finns i skrifterna; 13–17: De ska undervisa och profetera genom Andens kraft; 18–29: De heliga befalls att inte döda, stjäla, ljuga, ha begärelse, begå äktenskapsbrott eller tala illa om andra; 30–39: Lagar som styr helgandet av egendomar framställs; 40–42: Högmod och lättja fördöms; 43–52: De sjuka ska botas genom handpåläggning och genom tro; 53–60: Skrifterna styr kyrkan och ska kungöras för världen; 61–69: Platsen för Nya Jerusalem och rikets hemligheter ska uppbenbaras; 70–73: Helgade egendomar ska användas till att understödja kyrkans ämbetsmän; 74–93: Lagar som gäller otukt, äktenskapsbrott, mord, stöld och bekännelse av synder framställs.

1 Hör, o ni min kyrkas äldster, som har samlats i mitt namn, ja, i Jesu Kristi den levande Gudens Sons, världens Frälsares, namn, eftersom ni tror på mitt namn och håller mina bud.

2 Åter säger jag er: Lyssna till och hör och lyd den [a]lag som jag ska ge er.

3 För sannerligen säger jag: Eftersom ni har samlats enligt den [a]befallning med vilken jag befallde er och är eniga [b]rörande denna sak och har bett till Fadern i mitt namn, så ska ni också få.

4 Se, sannerligen säger jag er: Jag ger er denna första befallning att ni ska gå ut i mitt namn, allesammans utom mina tjänare Joseph Smith den yngre och Sidney Rigdon.

5 Och jag ger dem en befallning att de ska gå ut för en kort tid, och det ska ges genom [a]Andens kraft när de ska återvända.

6 Och ni ska gå ut i min Andes kraft och predika mitt evangelium, [a]två och två, i mitt namn, och höja era röster som med en basuns ljud och förkunna mitt ord liksom Guds änglar.

7 Och ni ska gå ut och döpa i vatten och säga: ”Omvänd er, omvänd er, för himmelriket är nära.”

8 Och härifrån ska ni bege er till områdena västerut, och i den mån ni finner dem som vill ta emot er ska ni bygga upp min kyrka i varje område,

9 tills tiden är inne då det ska uppenbaras för er från höjden när [a]staden [b]Nya Jerusalem ska grundas så att ni kan [c]samlas till ett så att ni kan vara mitt [d]folk, och jag ska vara er Gud.

10 Och vidare säger jag er att min tjänare [a]Edward Partridge ska verka i det ämbete vartill jag har utsett honom. Och det ska ske att om han överträder ska en [b]annan utses i hans ställe. Ske alltså. Amen.

11 Vidare säger jag er att det inte ska bli någon givet att gå ut och [a]predika mitt evangelium, eller att bygga upp min kyrka, om han inte har [b]ordinerats av någon som har [c]myndighet, och det är känt i kyrkan att han har myndighet och har blivit regelmässigt ordinerad av kyrkans ledare.

12 Och vidare: Denna kyrkas [a]äldster, präster och lärare ska [b]undervisa om mitt evangeliums principer, vilka finns i [c]Bibeln och [d]Mormons bok, vari [e]evangeliets fullhet finns.

13 Och de ska iaktta [a]förbunden och kyrkans föreskrifter och hålla dem, och det är dessa de ska undervisa om såsom Anden leder dem.

14 Och Anden ska ges till er genom trons [a]bön, och om ni inte får del av [b]Anden ska ni inte undervisa.

15 Och allt detta ska ni vinnlägga er om att göra som jag har befallt om det ni ska undervisa om, tills mina [a]skrifter i sin helhet har getts.

16 Och när ni höjer era röster genom [a]Hjälparen, ska ni tala och profetera som det synes mig gott,

17 för se, Hjälparen vet allt och bär vittne om Fadern och Sonen.

18 Och se, nu talar jag till kyrkan: Du ska inte [a]mörda. Och den som [b]mördar ska inte få förlåtelse vare sig i den här världen eller i den kommande världen.

19 Och åter säger jag: Du ska inte mörda, för den som mördar ska [a]dö.

20 Du ska inte [a]stjäla, och den som stjäl och inte vill omvända sig ska drivas ut.

21 Du ska inte [a]ljuga. Den som ljuger och inte vill omvända sig ska drivas ut.

22 Du ska [a]älska din hustru av hela ditt hjärta och ska [b]hålla dig till henne och ingen annan.

23 Och den som ser med [a]begär på en kvinna ska förneka tron och ska inte ha Anden, och om han inte omvänder sig ska han drivas ut.

24 Du ska inte begå [a]äktenskapsbrott, och den som begår äktenskapsbrott och inte omvänder sig ska drivas ut.

25 Men den som har begått äktenskapsbrott och [a]omvänder sig av hela sitt hjärta och avstår därifrån och inte gör det mer, honom ska du [b]förlåta,

26 men om han gör det [a]på nytt ska han inte bli förlåten, utan ska drivas ut.

27 Du ska inte [a]tala illa om din nästa, inte heller göra honom någon skada.

28 Du vet att mina lagar beträffande dessa ting finns i mina skrifter. Den som syndar och inte omvänder sig ska [a]drivas ut.

29 Om du [a]älskar mig ska du [b]tjäna mig och [c]hålla alla mina bud.

30 Och se, du ska komma ihåg de [a]fattiga och [b]helga det av dina ägodelar som du har att dela med dig åt dem till deras [c]uppehälle, med ett förbund och en överlåtelsehandling vilka inte kan brytas.

31 Och i den mån ni [a]ger av era medel till de [b]fattiga, gör ni det mot mig, och de ska läggas fram inför min kyrkas [c]biskop och hans rådgivare, två av äldsterna eller högprästerna, som han ska utse eller har utsett och [d]avskilt för det ändamålet.

32 Och det ska ske att sedan de har lagts fram för min kyrkas biskop, och sedan han har tagit emot dessa bevis på [a]helgandet av min kyrkas ägodelar, så att de i överensstämmelse med mina bud inte kan berövas kyrkan, ska var och en göras [b]ansvarig inför mig som [c]förvaltare av sina egna ägodelar eller det som han har tagit emot vid helgandet, ja, så mycket som är tillräckligt för honom och hans [d]familj.

33 Och vidare: Om det efter detta första helgande skulle finnas flera ägodelar i kyrkans eller dess enskildas händer än som är nödvändigt för deras uppehälle, så är detta en [a]återstod som ska helgas åt biskopen och förvaras för att tid efter annan delas ut åt dem som inte har tillräckligt, så att var och en som är i behov kan bli tillräckligt sörjd för och få enligt sina behov.

34 Därför ska återstoden förvaras i mitt förrådshus för att ges åt de fattiga och behövande, enligt vad kyrkans högråd och biskopen och hans råd bestämmer,

35 och för att köpa mark till kyrkans allmänna nytta och bygga hus för gudstjänster och bygga upp det [a]Nya Jerusalem, som härefter ska uppenbaras –

36 så att mitt förbundsfolk kan samlas till ett på den dag när jag ska [a]komma till mitt [b]tempel. Och detta gör jag för mitt folks frälsning.

37 Och det ska ske att den som syndar och inte omvänder sig ska [a]drivas ut ur kyrkan och ska inte få tillbaka det som han har [b]helgat åt min kyrkas fattiga och behövande, eller med andra ord, åt mig,

38 för i samma mån som ni [a]gör det mot en av dessa minsta, gör ni det mot mig.

39 För det ska ske att det som jag talade genom mina profeters mun ska fullbordas, för av deras rikedomar, vilka anammar mitt evangelium bland icke-judarna, ska jag helga åt de fattiga av mitt folk som är av Israels hus.

40 Och vidare: Du ska inte vara [a]högmodig i ditt hjärta. Låt alla dina [b]kläder vara enkla, och deras skönhet utgöra skönheten i dina egna händers verk.

41 Och låt allt göras i renhet inför mig.

42 Du ska inte vara [a]lat, för den som är lat ska varken äta arbetarens bröd eller bära hans kläder.

43 Och den ibland er som är [a]sjuk och inte har tro till att bli botad, men annars har tro, ska vårdas med all ömhet, med örter och lätt föda, men inte av en fiendes hand.

44 Och kyrkans äldster, två eller flera, ska tillkallas och ska be för och lägga sina [a]händer på dem i mitt namn, och om de dör ska de [b]dö för mig, och om de lever ska de leva för mig.

45 Du ska så [a]leva tillsammans i [b]kärlek att du [c]gråter över förlusten av dem som dör, och i synnerhet över dem som inte har något [d]hopp om en härlig uppståndelse.

46 Och det ska ske att de som dör i mig inte ska smaka [a]döden, för den ska vara [b]ljuvlig för dem,

47 och ve dem som inte dör i mig, för deras död är bitter.

48 Och vidare ska det ske att den som har [a]tro på mig till att bli [b]botad, och inte är [c]bestämd till att dö, ska bli botad.

49 Den som har tro till att se ska se.

50 Den som har tro till att höra ska höra.

51 Den lame som har tro till att hoppa ska hoppa.

52 Och de som inte har tro till att göra detta, men tror på mig, har förmågan att bli mina [a]söner, och i den mån de inte bryter mot mina lagar ska du [b]bära deras svagheter.

53 Du ska stå fast i ditt [a]förvaltarskap.

54 Du ska inte ta din broders kläder. Du ska betala för det som du tar emot av din broder.

55 Och om du [a]skaffar dig mer än du behöver för ditt uppehälle ska du ge det till mitt [b]förrådshus så att allt kan göras i enlighet med vad jag har sagt.

56 Du ska be, och mina [a]skrifter ska ges såsom jag har bestämt och de ska [b]förvaras i säkerhet.

57 Och det är lämpligt att du håller tyst om dem och inte undervisar om dem, förrän ni har dem i deras helhet.

58 Och jag ger er en befallning att då ska ni undervisa alla människor om dem, för [a]alla nationer, släkten, tungomål och folk ska undervisas om dem.

59 Du ska betrakta det som du har fått, det som har getts dig i mina skrifter som en lag, som varande min lag som ska styra min kyrka,

60 och den som [a]gör enligt detta ska bli frälst, och den som inte gör det ska bli [b]fördömd om han fortsätter på det sättet.

61 Om du ber ska du få [a]uppenbarelse på uppenbarelse, [b]kunskap på kunskap, så att du kan lära känna [c]hemligheterna och de [d]fridgivande tingen – det som ger [e]glädje, det som ger evigt liv.

62 Du ska be, och det ska uppenbaras för dig i min egen rätta tid var [a]Nya Jerusalem ska byggas.

63 Och se, det ska ske att mina tjänare ska sändas ut åt öster och åt väster, åt norr och åt söder.

64 Och låt redan nu den som reser österut lära dem som omvänder sig att fly [a]västerut, och detta till följd av det som ska komma över jorden och av [b]hemliga sammansvärjningar.

65 Se, ni ska iaktta allt detta, och stor ska er lön bli, för åt er är det givet att känna till rikets hemligheter, men åt världen är det inte givet att lära känna dem.

66 Ni ska iaktta de lagar som ni har fått och vara trofasta.

67 Och ni ska härefter få kyrkans [a]förbund, sådana som är tillräckliga för att fast grunda er både här och i Nya Jerusalem.

68 Låt därför den som brister i [a]vishet fråga mig, och jag ska ge honom villigt och utan att kritisera.

69 Lyft upp era hjärtan och gläd er för åt er har [a]riket getts, eller med andra ord kyrkans [b]nycklar. Ske alltså. Amen.

70 [a]Prästerna och [b]lärarna ska få sina [c]förvaltarskap, liksom medlemmarna.

71 Och de äldster eller högpräster som är satta till att som rådgivare bistå biskopen i allt, ska få understöd till sina familjer av de ägodelar som är [a]helgade åt biskopen till förmån för de fattiga och för andra ändamål som tidigare nämnts,

72 eller också ska de få en skälig ersättning för allt sitt tjänande, antingen ett förvaltarskap eller något annat som kan anses vara bäst eller som rådgivarna och biskopen beslutar.

73 Och även biskopen ska få sitt understöd eller en skälig ersättning för allt sitt tjänande i kyrkan.

74 Se, sannerligen säger jag er att vem som än ibland er har förskjutit sin make eller maka på grund av [a]otukt, eller med andra ord, om de vittnar inför er i hjärtats största ödmjukhet att så är fallet, ska ni inte driva bort dem ifrån er,

75 men om ni finner att några har övergett sin make eller maka på grund av [a]äktenskapsbrott, och de själva är överträdarna, och deras make eller maka lever, ska ni [b]driva bort dem ifrån er.

76 Och vidare säger jag er att ni ska vara [a]vaksamma och försiktiga och noggrant utreda, så att ni inte tar emot några sådana bland er om de är gifta,

77 och om de inte är gifta ska de omvända sig från alla sina synder, annars ska ni inte ta emot dem.

78 Och vidare: Alla de som tillhör denna Kristi kyrka ska vinnlägga sig om att hålla alla kyrkans bud och förbund.

79 Och det ska ske att om några ibland er [a]dödar ska de överlämnas åt och behandlas enligt landets lagar, för kom ihåg att han inte kan förlåtas, och det ska bevisas enligt landets lagar.

80 Och om en man eller kvinna begår äktenskapsbrott, ska han eller hon anklagas inför två eller flera av kyrkans äldster, och varje ord ska stadfästas mot honom eller henne genom två vittnen som tillhör kyrkan, och inte av fiender. Men om det finns fler än två vittnen, så är det bättre.

81 Men han eller hon ska dömas genom två vittnens mun, och äldsterna ska lägga fram saken inför kyrkan, och kyrkan ska räcka upp händerna mot honom eller henne, så att de kan behandlas enligt Guds lag.

82 Och om det är möjligt ska även biskopen vara närvarande.

83 Och så ska ni göra med varje sak som läggs fram inför er.

84 Och om en man eller kvinna begår rån, ska han eller hon överlämnas åt landets lag.

85 Och om han eller hon begår [a]stöld, ska han eller hon överlämnas åt landets lag.

86 Och om han eller hon [a]ljuger, ska han eller hon överlämnas åt landets lag.

87 Och om han eller hon begår någon form av ondska, ska han eller hon överlämnas åt lagen, ja, Guds lag.

88 Och om din [a]broder eller syster [b]syndar mot dig, ska du ta upp det med honom eller henne i enrum, och om han eller hon [c]bekänner ska du låta er försonas.

89 Och om han eller hon inte bekänner, ska du överlämna honom eller henne åt kyrkan, inte till medlemmarna utan till äldsterna. Och det ska göras på ett möte, och inte inför världen.

90 Och om din broder eller syster syndar mot många, ska han eller hon [a]tuktas inför många.

91 Och om någon syndar öppet, ska han eller hon tillrättavisas öppet, så att han eller hon får skämmas. Och om han eller hon inte bekänner, så ska han eller hon överlämnas åt Guds lag.

92 Om någon syndar i hemlighet, ska han eller hon tillrättavisas i hemlighet, så att han eller hon kan få möjlighet att i hemlighet bekänna för honom eller henne som han eller hon har syndat mot och för Gud, och så att kyrkan inte kan tala förebrående om honom eller henne.

93 Och så ska ni handla i allt.

- ◀2a
L&F 58:23. HFS Lagen.

- ◀3a
L&F 38:32.

- ◀b
Matt. 18:19.

- ◀5a
HFS Helige Anden, den.

- ◀6a
Mark. 6:7. HFS Missionsverksamhet.

- ◀9a
L&F 57:1–2.

- ◀b
Eth. 13:2–11; L&F 45:66–71; 84:2–5; Mose 7:62; TA 1:10. HFS Nya Jerusalem.

- ◀c
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀d
Sak. 8:8.

- ◀10a
L&F 41:9–11; 124:19.

- ◀b
L&F 64:40.

- ◀11a
HFS Predika.

- ◀b
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse; Ordinera, ordination.

- ◀c
HFS Myndighet; Prästadöme.

- ◀12a
HFS Äldste.

- ◀b
Mosiah 18:19–20; L&F 52:9, 36. HFS Undervisa.

- ◀c
HFS Bibeln.

- ◀d
HFS Mormons bok; Skrifterna – Skrifternas värde.

- ◀e
HFS Evangeliet.

- ◀13a
DVS L&F 20 (se överskriften till kapitel 20).

- ◀14a
L&F 63:64. HFS Bön.

- ◀b
HFS Helige Anden, den; Undervisa – Undervisa med Anden.

- ◀15a
L&F 42:56–58.

- ◀16a
1 Kor. 2:10–14; L&F 68:2–4. HFS Hjälparen.

- ◀18a
2 Mos. 20:13–17; Matt. 5:21–37; 2 Ne. 9:35; Mosiah 13:21–24; 3 Ne. 12:21–37.

- ◀b
HFS Mord.

- ◀19a
HFS Dödsstraff.

- ◀20a
HFS Stjäla, stöld.

- ◀21a
HFS Lögn; Ärlig, ärlighet.

- ◀22a
HFS Kärlek; Äktenskap, gifta sig.

- ◀b
1 Mos. 2:23–24; Ef. 5:25, 28–33.

- ◀23a
Matt. 5:28; 3 Ne. 12:28; L&F 63:16. HFS Begär.

- ◀24a
HFS Äktenskapsbrott.

- ◀25a
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀b
Joh. 8:3–11. HFS Förlåta.

- ◀26a
2 Petr. 2:20–22; L&F 82:7.

- ◀27a
HFS Skvaller.

- ◀28a
HFS Uteslutning.

- ◀29a
Joh. 14:15, 21.

- ◀b
HFS Tjänande.

- ◀c
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀30a
Mosiah 4:16–26; Alma 1:27. HFS Fattiga.

- ◀b
HFS Helga, helgelselagen.

- ◀c
HFS Välfärd.

- ◀31a
Mosiah 2:17. HFS Gåvor.

- ◀b
HFS Fattiga.

- ◀c
HFS Biskop.

- ◀d
HFS Avskilja.

- ◀32a
L&F 51:4.

- ◀b
L&F 72:3–11. HFS Ansvar, ansvarig, ansvarighet.

- ◀c
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀d
L&F 51:3.

- ◀33a
L&F 42:55; 51:13; 119:1–3.

- ◀35a
HFS Nya Jerusalem; Sion.

- ◀36a
L&F 36:8.

- ◀b
Mal. 3:1.

- ◀37a
L&F 41:5; 50:8–9. HFS Uteslutning.

- ◀b
HFS Helga, helgelselagen.

- ◀38a
Matt. 25:34–40. HFS Kärlek; Välfärd.

- ◀40a
Ords. 16:5. HFS Högmod.

- ◀b
HFS Anständighet.

- ◀42a
L&F 68:30–32. HFS Lat, lättja.

- ◀43a
HFS Sjuk, sjukdom.

- ◀44a
HFS Handpåläggning; Välsigna de sjuka.

- ◀b
Rom. 14:8; Upp. 14:13; L&F 63:49.

- ◀45a
1 Joh. 4:16, 20–21.

- ◀b
HFS Kärlek.

- ◀c
Alma 28:11–12.

- ◀d
1 Kor. 15:19–22. HFS Hopp.

- ◀46a
HFS Döden, den fysiska.

- ◀b
Upp. 14:13.

- ◀48a
L&F 46:19. HFS Tro.

- ◀b
HFS Bota.

- ◀c
Pred. 3:1–2; Apg. 17:26; Hebr. 9:27; L&F 122:9.

- ◀52a
HFS Guds söner och döttrar.

- ◀b
Rom. 15:1. HFS Gemenskap.

- ◀53a
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀55a
L&F 82:17–19; 119:1–3.

- ◀b
L&F 42:34; 51:13.

- ◀56a
L&F 45:60–61.

- ◀b
HFS Skrifterna – Skrifternas värde.

- ◀58a
L&F 1:2.

- ◀60a
L&F 41:5. HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀b
Mose 5:15. HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀61a
HFS Uppenbarelse.

- ◀b
Abr. 1:2. HFS Kunskap; Vittnesbörd.

- ◀c
L&F 63:23. HFS Hemligheter, Guds.

- ◀d
L&F 39:6.

- ◀e
HFS Glädje.

- ◀62a
L&F 57:1–5.

- ◀64a
L&F 45:64.

- ◀b
HFS Hemliga sammansvärjningar.

- ◀67a
L&F 82:11–15.

- ◀68a
Jak. 1:5. HFS Visdom.

- ◀69a
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀b
Matt. 16:19; L&F 65:2. HFS Prästadömets nycklar.

- ◀70a
HFS Präst, aronska prästadömet.

- ◀b
HFS Lärare, aronska prästadömet.

- ◀c
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀71a
HFS Helga, helgelselagen.

- ◀74a
HFS Otukt; Sexuell omoral.

- ◀75a
HFS Äktenskapsbrott.

- ◀b
HFS Uteslutning.

- ◀76a
HFS Vakta, väktare.

- ◀79a
HFS Mord.

- ◀85a
HFS Stjäla, stöld.

- ◀86a
HFS Lögn; Ärlig, ärlighet.

- ◀88a
HFS Broder, bröder; Syster.

- ◀b
Matt. 18:15–17.

- ◀c
HFS Bekänna, bekännelse.

- ◀90a
HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

KAPITEL 43

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio i februari 1831. Vid den här tiden stördes en del medlemmar i kyrkan av personer som falskeligen påstod sig vara uppenbarare. Profeten rådfrågade Herren och fick detta svar riktat till kyrkans äldster. Den första delen handlar om frågor beträffande kyrkans styrelseform. Den sista delen innehåller en varning som äldsterna ska ge till jordens nationer.

1–7: Uppenbarelser och bud kommer endast genom den som har utsetts; 8–14: De heliga är heliggjorda genom att göra allt i helighet inför Herren; 15–22: Äldster sänds ut för att ropa omvändelse och bereda människor för Herrens stora dag; 23–28: Herren kallar på människor genom sin egen röst och genom naturkrafterna; 29–35: Tusenårsriket kommer och Satan ska bindas.

1 O hör, ni min kyrkas äldster, och låna ert öra åt de ord som jag ska tala till er.

2 För se, sannerligen, sannerligen säger jag er att ni har, genom honom som jag har utsett åt er att ta emot [a]bud och uppenbarelser av min hand, fått ett bud som ska vara en [b]lag för min kyrka.

3 Och detta ska ni förvisso veta, att ingen annan är utsedd åt er att ta emot bud och uppenbarelser förrän han tas bort, om han [a]förblir i mig.

4 Men sannerligen, sannerligen säger jag er att [a]ingen annan ska utses att få denna gåva utom genom honom, för om den tas ifrån honom ska han inte ha någon makt, utom till att utse en annan i sitt ställe.

5 Och detta ska vara en lag för er, att ni inte får lärdomarna i form av uppenbarelser eller bud från vem som helst som kommer inför er.

6 Och detta ger jag er för att ni inte ska bli [a]bedragna, för att ni ska kunna veta att de inte är av mig.

7 För sannerligen säger jag er att den som är [a]ordinerad av mig ska komma in genom [b]porten och bli ordinerad på det sätt som jag förut har sagt er, för att undervisa om de uppenbarelser som ni har fått och ska få genom honom som jag har utsett.

8 Och se, nu ger jag er ett bud att när ni är samlade ska ni [a]undervisa och bygga upp varandra, så att ni kan veta hur ni ska göra och leda min kyrka, hur ni ska handla beträffande de olika delarna av min lag och mina bud som jag har gett.

9 Och på så sätt ska ni bli undervisade om min kyrkas lag och bli [a]heliggjorda genom det som ni har fått, och ni ska förbinda er att göra allt i helighet inför mig,

10 och i den mån ni gör detta ska det rike ni har fått [a]utökas med större härlighet. I den mån ni inte gör det ska det [b]tas bort, ja, det som ni har fått.

11 Rensa ut den [a]ondska som finns ibland er, heliggör er inför mig.

12 Och om ni önskar er rikets härligheter, utse då min tjänare Joseph Smith den yngre och [a]upprätthåll honom inför mig genom trons bön.

13 Och vidare säger jag er att om ni önskar lära känna rikets [a]hemligheter, förse honom då med föda och kläder och allt vad han behöver för att fullborda det verk som jag har befallt honom att utföra.

14 Och om ni inte gör detta ska han stanna kvar hos dem som har tagit emot honom, så att jag kan bevara åt mig ett folk som är [a]rent inför mig.

15 Vidare säger jag: Hör, ni min kyrkas äldster som jag har utsett: Ni är inte utsända för att bli [a]undervisade, utan för att undervisa människobarnen om det som jag genom min [b]Andes kraft har lagt i era händer.

16 Och ni ska bli [a]undervisade från höjden. [b]Heliggör er och ni ska [c]begåvas med kraft, så att ni kan ge alldeles som jag har talat.

17 Hör, för se, Herrens [a]stora [b]dag är nära för handen.

18 För dagen kommer då Herren ska låta höra sin [a]röst från himlen. Himlarna ska [b]skälva och jorden ska [c]skaka och Guds [d]basun ska ljuda både länge och högt och ska säga till de sovande nationerna: ”Ni heliga, [e]stå upp och lev! Ni syndare, [f]bli kvar och [g]sov tills jag åter kallar.”

19 Fäst därför bältet om era höfter så att ni inte blir funna bland de ogudaktiga.

20 Höj era röster och håll inte tillbaka. Kalla nationerna till omvändelse, både gammal och ung, både träl och fri, och säg: ”Bered er för Herrens stora dag.

21 För om jag som är en människa höjer min röst och kallar er till omvändelse, och ni hatar mig, vad ska ni då säga när den dag kommer då [a]åskan ska höja sin röst från jordens ändar och tala till alla levandes öron och säga: ’Omvänd er och bered er för Herrens stora dag?’

22 Ja, och likaså när blixtarna ska fara från öster till väster och höja sina röster till alla levande och ringa i allas öron som hör och säga dessa ord: ’Omvänd er, för Herrens stora dag är kommen?’”

23 Och vidare ska Herren höja sin röst från himlen och säga: ”Hör, o ni jordens nationer, och hör den Guds ord som skapade er.

24 O, ni jordens nationer, hur ofta ville jag inte samla er liksom en [a]höna samlar sina kycklingar under sina vingar, men ni [b]ville inte!

25 Hur ofta har jag inte [a]talat till er genom mina [b]tjänares mun och genom [c]änglars betjäning och genom min egen röst och genom åskans röst och genom blixtars röst och genom ovädrens röst och genom jordbävningars röst och stora hagelstormar och genom [d]hungersnödens och alla slags farsoters röst och genom en basuns starka ljud och genom straffdomens röst och genom [e]barmhärtighetens röst hela dagen lång och genom ärans och hederns och det eviga livets rikedomar, och jag skulle ha frälst er med en [f]evig frälsning, men ni ville inte!

26 Se, dagen har kommit då min förbittrings vredes bägare är full.”

27 Se, sannerligen säger jag er att dessa är Herrens, er Guds, ord.

28 Arbeta därför, ja, [a]arbeta i min vingård för sista gången. Kalla för sista gången på jordens invånare.

29 För i min egen rätta tid ska jag [a]komma till jorden för att döma, och mitt folk ska bli återlöst och ska regera med mig på jorden.

30 För det stora [a]tusenårsriket, om vilket jag har talat genom mina tjänares mun, ska komma.

31 För [a]Satan ska [b]bindas, och när han åter släpps lös ska han endast regera en [c]kort tid, och sedan kommer jordens [d]ände.

32 Och den som lever i [a]rättfärdighet ska [b]förvandlas i ett ögonblick, och jorden ska förgås som genom eld.

33 Och den ogudaktige ska gå in i en outsläcklig [a]eld, och om deras slut vet ingen människa på jorden något, inte heller ska de någonsin få veta det, förrän de kommer inför mig i [b]domen.

34 Hör dessa ord. Se, jag är Jesus Kristus, världens [a]Frälsare. [b]Samla detta i era hjärtan och låt evighetens [c]allvar [d]vila över era [e]sinnen.

35 Var [a]allvarliga. Håll alla mina bud. Ske alltså. Amen.

- ◀2a
HFS Guds bud och befallningar; Uppenbarelse.

- ◀b
L&F 42.

- ◀3a
Joh. 15:4.

- ◀4a
L&F 28:2–3.

- ◀6a
L&F 46:7. HFS Bedra, bedrägeri.

- ◀7a
HFS Ordinera, ordination.

- ◀b
Matt. 7:13–14; 2 Ne. 9:41; 31:9, 17–18; 3 Ne. 14:13–14; L&F 22.

- ◀8a
L&F 88:77.

- ◀9a
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀10a
Alma 12:10.

- ◀b
Mark. 4:25.

- ◀11a
HFS Synd.

- ◀12a
HFS Stödja kyrkans ledare.

- ◀13a
HFS Hemligheter, Guds.

- ◀14a
HFS Renad, renhjärtad.

- ◀15a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀b
HFS Undervisa – Undervisa med Anden.

- ◀16a
HFS Inspiration, inspirera.

- ◀b
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀c
Luk. 24:49; L&F 38:32; 95:8–9; 110:8–10.

- ◀17a
Mal. 4:5; L&F 2:1; 34:6–9.

- ◀b
L&F 29:8. HFS Kristi andra ankomst.

- ◀18a
Joel 2:11; L&F 133:50.

- ◀b
Joel 2:10; 3:16; L&F 45:48.

- ◀c
L&F 88:87.

- ◀d
L&F 29:13; 45:45.

- ◀e
HFS Uppståndelse.

- ◀f
L&F 76:85; 88:100–101.

- ◀g
Morm. 9:13–14.

- ◀21a
2 Ne. 27:2; L&F 88:90.

- ◀24a
Matt. 23:37; 3 Ne. 10:4–6.

- ◀b
HFS Uppror, upproriskhet.

- ◀25a
Hel. 12:2–4.

- ◀b
Matt. 23:34. HFS Profet.

- ◀c
L&F 7:6; 130:4–5.

- ◀d
Jer. 24:10; Amos 4:6; L&F 87:6; JS–M 1:29.

- ◀e
HFS Barmhärtig, barmhärtighet.

- ◀f
HFS Evigt liv; Frälsning; Odödlig, odödlighet.

- ◀28a
Jakob 5:71; L&F 33:3. HFS Vingård, Herrens.

- ◀29a
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀30a
HFS Tusenårsriket.

- ◀31a
1 Ne. 22:26. HFS Djävulen.

- ◀b
L&F 45:55; 84:100; 88:110.

- ◀c
Upp. 20:3; Jakob 5:77; L&F 29:22.

- ◀d
HFS Världen – Världens ände.

- ◀32a
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀b
1 Kor. 15:51–52; L&F 63:51; 101:31. HFS Uppståndelse.

- ◀33a
Matt. 3:12.

- ◀b
HFS Jesus Kristus – Domare.

- ◀34a
HFS Frälsaren.

- ◀b
JS–M 1:37.

- ◀c
L&F 84:61; 100:7–8.

- ◀d
HFS Begrunda.

- ◀e
HFS Sinne.

- ◀35a
Rom. 12:3; L&F 18:21.

KAPITEL 44

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith och Sidney Rigdon i Kirtland i Ohio under senare delen av februari 1831. I överensstämmelse med kravet som framställs här utsåg kyrkan en konferens som skulle hållas i början av juni månad samma år.

1–3: Äldsterna ska samlas till konferens; 4–6: De ska organisera sig enligt landets lagar och ta hand om de fattiga.

1 Se, så säger Herren till er mina tjänare: Jag finner det lämpligt att min kyrkas äldster kallas samman från öster och från väster och från norr och från söder, genom brev eller på annat sätt.

2 Och det ska ske att i den mån de är trofasta och utövar tro på mig, ska jag utgjuta min [a]Ande över dem den dag de kommer tillsammans.

3 Och det ska ske att de ska bege sig ut till områdena runt omkring och [a]predika omvändelse för folket.

4 Och många ska [a]omvända sig, så att ni ska få förmågan att organisera er [b]enligt människors lagar,

5 så att era [a]fiender inte kan få makt över er, så att ni kan bli bevarade i allt, så att ni ska kunna hålla mina lagar, så att varje boja varmed fienden söker förgöra mitt folk kan brytas.

6 Se, jag säger er att ni måste [a]besöka de fattiga och behövande och ge dem lindring, så att de kan bevaras tills allt kan göras enligt min lag som ni har tagit emot. Amen.

- ◀2a
Apg. 2:17.

- ◀3a
HFS Predika.

- ◀4a
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀b
L&F 98:5–7.

- ◀5a
2 Ne. 4:33.

- ◀6a
Jak. 1:27. HFS Medlidande; Välfärd.

KAPITEL 45

Uppenbarelse given till kyrkan genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 7 mars 1831. Som inledning till sin uppteckning av denna uppenbarelse uppger Joseph Smiths historia att ”vid denna tid spreds om kyrkan … många falska rykten … och dåraktiga historier … för att hindra människor från att utforska verket eller anamma tron. … Men till de heligas glädje … erhöll jag följande.”

1–5: Kristus är vår förespråkare hos Fadern; 6–10: Evangeliet är en budbärare som ska bereda vägen för Herren; 11–15: Herren tog Enok och hans bröder till sig; 16–23: Kristus uppenbarade de tecken på sin ankomst som gavs på Olivberget; 24–38: Evangeliet ska återställas, icke-judarnas tid ska fullbordas och en ödeläggande sjukdom ska täcka landet; 39–47: Tecken, under och uppståndelsen ska åtfölja Kristi andra ankomst; 48–53: Kristus ska stå på Olivberget och judarna ska se såren i hans händer och fötter; 54–59: Herren ska regera under tusenårsriket; 60–62: Profeten blir anvisad att påbörja översättningen av Nya testamentet varigenom viktig kunskap kommer att tillkännages; 63–75: De heliga befalls att samlas och bygga Nya Jerusalem, dit folk från alla nationer ska komma.

1 Hör, o ni min [a]kyrkas folk, åt vilka [b]riket har getts. Hör och låna ert öra åt honom som lade jordens grundval, som [c]skapade himlarna och alla dess härskaror och genom vilken allt skapades som lever och rör sig och har en tillvaro.

2 Och åter säger jag: Hörsamma min röst så att [a]döden inte överraskar er. I en [b]stund då ni inte anar det ska sommaren vara över och [c]skörden avslutad och era själar inte frälsta.

3 Lyssna till honom som är [a]förespråkaren hos Fadern, han som för er talan inför honom,

4 och säger: ”Fader, se hans [a]lidanden och död som inte begick någon [b]synd, i vilken du fann gott behag. Se din Sons blod som blev utgjutet, blodet från honom som du utgav för att du själv skulle kunna [c]förhärligas.

5 Fader, skona därför dessa mina bröder som [a]tror på mitt namn, så att de kan komma till mig och få [b]evigt liv.”

6 Hör, o ni min kyrkas folk och lyssna samfällt alla ni äldster, och hör min röst så länge det heter [a]i dag och förhärda inte era hjärtan,

7 för sannerligen säger jag er: Jag är [a]Alfa och Omega, begynnelsen och änden, världens ljus och liv – ett [b]ljus som lyser i mörkret och mörkret förstår det inte.

8 Jag kom till mina egna och mina egna tog inte emot mig, men åt alla som tog emot mig gav jag [a]makt att göra många [b]under och att bli Guds [c]söner, ja, åt dem som [d]trodde på mitt namn gav jag förmågan att få [e]evigt liv.

9 Och på så sätt har jag sänt mitt [a]eviga [b]förbund ut i världen, till att vara ett ljus för världen och till att vara ett [c]baner för mitt folk och för [d]icke-judarna att söka sig till, och till att vara en [e]budbärare framför mitt ansikte för att bereda vägen för mig.

10 Kom därför till detta, och med honom som kommer ska jag gå till rätta, liksom med människorna i forna dagar, och jag ska visa er min [a]starka bevisföring.

11 Lyssna därför samfällt ni alla och låt mig visa er min visdom, ja, hans visdom som ni säger är [a]Enoks och hans bröders Gud,

12 vilka [a]skildes från jorden och togs emot av mig – en [b]stad bevarad tills en rättfärdighetens dag kommer – en dag som alla heliga män sökte efter och inte fann på grund av ogudaktighet och avskyvärdheter.

13 Och de bekände sig vara [a]främlingar och pilgrimer på jorden,

14 men fick ett [a]löfte att de skulle finna den och se den i sitt kött.

15 Lyssna därför och jag ska gå till rätta med er, och jag ska tala till er och profetera liksom för människorna i forna dagar,

16 och jag ska visa det lika tydligt som jag [a]visade det för mina lärjungar när jag stod framför dem i köttet och talade till dem och sa: ”Eftersom ni har frågat mig om [b]tecknen på min ankomst, den dag då jag ska komma i min härlighet i himlens skyar för att uppfylla de löften som jag har gett till era fäder,

17 för eftersom ni har betraktat era [a]andars långa [b]frånvaro från era kroppar som en fångenskap, ska jag visa er hur återlösningens dag ska komma och även [c]återställelsen av det [d]skingrade Israel.

18 Och se nu detta tempel som är i Jerusalem, vilket ni kallar Guds hus, och era fiender säger att detta hus aldrig ska falla,

19 men sannerligen säger jag er att förödelse ska komma över detta släktled som en tjuv om natten, och detta folk ska förgöras och skingras bland alla nationer.

20 Och det tempel som ni nu ser ska brytas ner, så att där inte ska lämnas sten på sten.

21 Och det ska ske att detta släktled av judar inte ska dö förrän varje förödelse som jag har sagt er angående dem ska äga rum.

22 Ni säger att ni vet att världens [a]ände kommer. Ni säger också att ni vet att himlarna och jorden ska förgås.

23 Och i detta talar ni sanning, för så är det. Men detta som jag har sagt er ska inte förgås förrän allt ska gå i fullbordan.

24 Och detta har jag sagt er beträffande Jerusalem, och när den dagen kommer ska en återstod [a]skingras bland alla nationer,

25 men de ska [a]samlas på nytt. Dock ska de förbli skingrade tills [b]icke-judarnas tider är fullbordade.

26 Och på [a]den dagen ska man få höra om [b]krig och rykten om krig, och hela jorden ska vara i uppror, och människornas hjärtan ska [c]svika dem, och de ska säga att Kristus [d]uppskjuter sin ankomst till jordens ände.

27 Och människornas kärlek ska svalna, och ondskan ska flöda över.

28 Och när [a]icke-judarnas tider har kommit ska ett [b]ljus bryta fram bland dem som sitter i mörker, och det ska vara mitt evangeliums fullhet.

29 Men de [a]tar inte emot det, för de ser inte ljuset, och de vänder sina [b]hjärtan från mig för [c]människobudens skull.

30 Och i det släktledet ska icke-judarnas tider fullbordas.

31 Och det ska finnas människor i det släktledet som inte ska dö förrän de har sett ett överväldigande [a]gissel, för en ödeläggande sjukdom ska täcka landet.

32 Men mina lärjungar ska [a]stå på heliga platser och ska inte rubbas. Men bland de ogudaktiga ska människor höja sina röster och [b]förbanna Gud och dö.

33 Och det ska även bli [a]jordbävningar på olika platser och många ödeläggelser. Ändå ska människor förhärda sina hjärtan mot mig, och de ska lyfta [b]svärd mot varandra och de ska döda varandra.”

34 Och när nu jag, Herren, hade talat dessa ord till mina lärjungar, blev de oroliga.

35 Och jag sa till dem: ”Var inte [a]oroliga, för när allt detta sker, då kan ni veta att de löften som har getts er ska uppfyllas.

36 Och när ljuset börjar bryta fram ska det bli för dem som i en liknelse som jag ska ge er:

37 Ni ser och skådar [a]fikonträden och ni ser dem med era ögon, och när de börjar knoppas och löven ännu är späda säger ni att sommaren är nära för handen.

38 På samma sätt ska det ske på den dagen när de får se allt detta, då ska de veta att stunden är nära.

39 Och det ska ske att den som [a]fruktar mig ska [b]se fram emot Herrens stora [c]dag, ja, emot [d]tecknen på [e]Människosonens ankomst.

40 Och de ska se tecken och under, för dessa ska synas på himlarna ovantill och på jorden nedantill.

41 Och de ska se blod och [a]eld och rökmoln.

42 Och innan Herrens dag kommer ska [a]solen förmörkas och månen förvandlas till blod och stjärnorna falla från himlen.

43 Och återstoden ska samlas till denna plats.

44 Och då ska de hoppas på mig, och se, jag ska komma, och de ska se mig i himlens skyar, klädd med makt och stor [a]härlighet, med alla de heliga änglarna. Och den som inte [b]väntar mig ska bli avskuren.

45 Men innan Herrens arm faller ska en ängel blåsa i sin [a]basun, och de heliga som har sovit ska [b]komma fram för att möta mig i [c]skyn.

46 Om ni därför har sovit i [a]frid så är ni välsignade, för som ni nu ser mig och vet att jag är, på samma sätt ska ni [b]komma till mig och era själar ska [c]leva, och er återlösning ska vara fullbordad, och de heliga ska komma fram från jordens fyra hörn.

47 Då ska Herrens [a]arm falla på nationerna.

48 Och då ska Herren sätta sin fot på detta [a]berg och det ska delas mitt itu, och jorden ska [b]skaka och ragla hit och dit, och även himlarna [c]ska skälva.

49 Herren ska höja sin röst och jordens alla ändar ska höra den. Och jordens nationer ska [a]jämra sig, och de som har skrattat ska inse sin dårskap.

50 Och elände ska drabba bespottaren och smädaren ska förtäras, och de som har sökt det onda ska huggas ner och kastas i elden.

51 Och då ska [a]judarna [b]se på mig och säga: ’Vad är det för sår i dina händer och i dina fötter?’

52 Då ska de veta att jag är Herren, för jag ska säga dem: ’Detta är såren som jag [a]sårades med i mina vänners hus. Jag är den som lyftes upp. Jag är Jesus som [b]korsfästes. Jag är Guds Son.’

53 Och då ska de [a]gråta för sin ondskas skull, då ska de sörja över att de förföljde sin [b]konung.

54 Och då ska [a]hednanationerna återlösas, och de som inte kände till någon lag ska ha del i den första [b]uppståndelsen, och det ska bli [c]drägligt för dem.

55 Och [a]Satan ska [b]bindas, så att han inte ska ha något rum i människobarnens hjärtan.

56 Och den [a]dagen när jag kommer i min härlighet ska liknelsen som jag framställde om de tio [b]jungfrurna fullbordas.

57 För de som är visa och har tagit emot [a]sanningen samt tagit den Helige Anden till sin [b]vägledare och inte har låtit sig [c]bedragas – sannerligen säger jag er: De ska inte huggas ner och kastas i [d]elden, utan de ska uthärda den dagen.

58 Och [a]jorden ska ges till dem som en [b]arvedel, och de ska föröka sig och växa sig starka, och deras barn ska [c]växa upp utan synd till [d]frälsning.

59 För Herren ska vara [a]mitt ibland dem, och hans härlighet ska vara över dem och han ska vara deras kung och deras [b]lagstiftare.”

60 Och se, nu säger jag dig: Det ska inte bli dig givet att veta något mer om detta kapitel förrän [a]Nya testamentet är översatt, och i det ska allt detta tillkännages.

61 Därför ger jag dig nu tillåtelse att översätta det, så att ni kan vara beredda på det som ska komma.

62 För sannerligen säger jag er att stora ting väntar er.

63 Ni hör om [a]krig i främmande länder, men se, jag säger er: De är nära, ja, vid er dörr, och inte många år härefter ska ni få höra om krig i era egna länder.

64 Därför har jag, Herren, sagt: ”Samla ihop er från de [a]östra landsdelarna, samla er, ni min kyrkas äldster. Dra ut till de västra områdena. Kalla invånarna till omvändelse och upprätta församlingar åt mig i den mån de omvänder sig.

65 Och samla med ett hjärta och en själ ihop era rikedomar, så att ni kan [a]köpa en arvedel som härefter ska utses åt er.”

66 Och den ska kallas [a]Nya Jerusalem, ett [b]fridens [c]land, en [d]fristad, en säker plats för den allrahögste Gudens heliga.

67 Och Herrens [a]härlighet ska vara där, och även Herrens förskräckelse ska vara där, så att de ogudaktiga inte kommer dit, och den ska kallas Sion.

68 Och ibland de ogudaktiga ska det ske att var och en som inte vill lyfta svärd mot sin nästa måste fly till Sion för sin säkerhet.

69 Och man ska [a]samlas dit från varje nation under himlen, och det ska vara det enda folk som inte ska föra krig mot varandra.

70 Och det ska sägas bland de ogudaktiga: ”Låt oss inte gå upp för att strida mot Sion, för Sions invånare är fruktansvärda, varför vi inte kan bjuda motstånd.”

71 Och det ska ske att de rättfärdiga ska samlas från alla nationer och komma till Sion sjungande den eviga glädjens sånger.

72 Och nu säger jag er: Låt inte detta gå ut till världen förrän jag finner det lämpligt, så att ni kan utföra detta verk inför människornas ögon och inför era fienders ögon, så att de inte vet vad ni gör förrän ni har utfört det som jag har befallt er,

73 så att de, när de får veta det, kan begrunda det.

74 För när Herren visar sig ska han vara [a]fruktansvärd för dem, så att fruktan ska gripa dem, och de ska stå långt borta och bäva,

75 och alla nationer ska frukta på grund av Herrens förskräckelse och kraften i hans makt. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Jesu Kristi kyrka.

- ◀b
L&F 50:35.

- ◀c
Jer. 14:22; 3 Ne. 9:15; L&F 14:9. HFS Skapa, skapelsen.

- ◀2a
Alma 34:33–35.

- ◀b
Matt. 24:44.

- ◀c
Jer. 8:20; L&F 56:16. HFS Skörd.

- ◀3a
L&F 62:1. HFS Förespråkare.

- ◀4a
L&F 19:18–19. HFS Försona, försoning.

- ◀b
Hebr. 4:15.

- ◀c
Joh. 12:28.

- ◀5a
L&F 20:25; 35:2; 38:4.

- ◀b
Joh. 3:16.

- ◀6a
Hebr. 3:13; L&F 64:23–25.

- ◀7a
Upp. 1:8; 21:6; L&F 19:1.

- ◀b
Joh. 1:5.

- ◀8a
Matt. 10:1. HFS Kraft, makt.

- ◀b
HFS Underverk.

- ◀c
HFS Guds söner och döttrar.

- ◀d
HFS Tro.

- ◀e
L&F 14:7.

- ◀9a
HFS Nya och eviga förbundet, det.

- ◀b
Jer. 31:31–34; Morm. 5:20.

- ◀c
2 Ne. 29:2.

- ◀d
Jes. 42:6; 2 Ne. 10:9–18.

- ◀e
Mal. 3:1.

- ◀10a
Jes. 41:21; L&F 50:10–12.

- ◀11a
Mose 7:69.

- ◀12a
JSÖ 1 Mos. 14:30–34 (tillägget); L&F 38:4; Mose 7:21.

- ◀b
Mose 7:62–64. HFS Sion.

- ◀13a
Hebr. 11:13; 1 Petr. 2:11.

- ◀14a
Hebr. 11:8–13; Mose 7:63.

- ◀16a
Matt. 24; Luk. 21:7–36; JS–M 1.

- ◀b
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀17a
HFS Anden.

- ◀b
L&F 138:50.

- ◀c
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀d
1 Ne. 10:12–14. HFS Israel – Israels förskingring.

- ◀22a
HFS Världen – Världens ände.

- ◀24a
2 Ne. 25:15.

- ◀25a
Neh. 1:9; Jes. 11:12–14; 1 Ne. 22:10–12; 2 Ne. 21:12–14.

- ◀b
Luk. 21:24.

- ◀26a
HFS Sista dagarna, sista tiden.

- ◀b
L&F 87; JS–M 1:23.

- ◀c
Luk. 21:26.

- ◀d
2 Petr. 3:3–10.

- ◀28a
1 Ne. 15:13.

- ◀b
HFS Evangeliets återställelse; Ljus, Kristi ljus.

- ◀29a
Joh. 1:5.

- ◀b
Matt. 15:8–9.

- ◀c
L&F 3:6–8; 46:7; JS–H 1:19.

- ◀31a
L&F 5:19–20; 97:22–25.

- ◀32a
L&F 101:21–22, 64.

- ◀b
Upp. 16:11, 21.

- ◀33a
L&F 43:18; 88:87–90.

- ◀b
L&F 63:33.

- ◀35a
Matt. 24:6.

- ◀37a
Mark. 13:28; Luk. 21:29–31.

- ◀39a
L&F 10:55–56. HFS Fruktan – Gudsfruktan; Lyda, lydig, lydnad.

- ◀b
2 Petr. 3:10–13; L&F 35:15–16; Mose 7:62.

- ◀c
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀d
HFS Tidernas tecken.

- ◀e
HFS Människosonen.

- ◀41a
L&F 29:21; 97:25–26.

- ◀42a
Joel 2:10; Upp. 6:12; L&F 88:87; 133:49.

- ◀44a
HFS Jesus Kristus – Jesu Kristi härlighet.

- ◀b
Matt. 24:43–51; Mark. 13:32–37.

- ◀45a
L&F 29:13; 43:18.

- ◀b
L&F 88:96–97. HFS Uppståndelse.

- ◀c
1 Tess. 4:16–17.

- ◀46a
Alma 40:12.

- ◀b
Jes. 55:3.

- ◀c
HFS Evigt liv.

- ◀47a
L&F 1:12–16.

- ◀48a
Sak. 14:4.

- ◀b
L&F 43:18; 88:87.

- ◀c
Joel 3:16; L&F 49:23.

- ◀49a
L&F 87:6.

- ◀51a
HFS Judar.

- ◀b
Sak. 12:10.

- ◀52a
Sak. 13:6.

- ◀b
HFS Korsfästelse.

- ◀53a
Upp. 1:7.

- ◀b
Luk. 23:38; Joh. 19:3, 14–15.

- ◀54a
Hes. 36:23; 39:21.

- ◀b
HFS Uppståndelse.

- ◀c
L&F 75:22.

- ◀55a
HFS Djävulen.

- ◀b
Upp. 20:2; 1 Ne. 22:26; L&F 43:31; 88:110.

- ◀56a
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀b
Matt. 25:1–13; L&F 63:54.

- ◀57a
HFS Sanning.

- ◀b
HFS Helige Anden, den.

- ◀c
JS–M 1:37.

- ◀d
L&F 29:7–9; 63:34; 64:23–24; 101:22–25.

- ◀58a
HFS Tusenårsriket.

- ◀b
Matt. 5:5.

- ◀c
L&F 63:51; 101:29–31.

- ◀d
HFS Frälsning.

- ◀59a
L&F 29:11; 104:59.

- ◀b
1 Mos. 49:10; Sak. 14:9; L&F 38:21–22.

- ◀60a
HFS Joseph Smiths översättning (JSÖ). Se även Valda delar ur Joseph Smiths översättning av Bibeln.

- ◀63a
L&F 38:29; 87:1–5; 130:12.

- ◀64a
L&F 42:64.

- ◀65a
L&F 63:27.

- ◀66a
Eth. 13:5–6; Mose 7:62; TA 1:10. HFS Nya Jerusalem; Sion.

- ◀b
HFS Fred; Frid.

- ◀c
L&F 57:1–3.

- ◀d
Jes. 4:6; L&F 115:6.

- ◀67a
L&F 64:41–43; 97:15–18. HFS Jesus Kristus – Jesu Kristi härlighet.

- ◀69a
5 Mos. 30:3; Jer. 32:37–39; L&F 33:6.

- ◀74a
Sef. 2:11.

KAPITEL 46

Uppenbarelse given till kyrkan genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 8 mars 1831. Under denna första tid i kyrkan hade det ännu inte utvecklats något enhetligt mönster för hur kyrkans möten skulle ledas. En kutym att endast tillåta medlemmar och uppriktiga undersökare vid sakramentsmötena och andra kyrkans sammankomster hade emellertid blivit ganska vanlig. Denna uppenbarelse uttrycker Herrens vilja beträffande hur mötena ska styras och ledas, samt hans vägledning om att söka och urskilja Andens gåvor.

1–2: Äldsterna ska leda mötena såsom den Helige Anden vägleder dem; 3–6: Sanningssökare ska inte stängas ute från sakramentsmötena; 7–12: Be till Gud och sök Andens gåvor; 13–26: En uppräkning av några av dessa gåvor ges; 27–33: Kyrkans ledare ges makt att urskilja Andens gåvor.

1 Hör, o ni min kyrkas folk, för sannerligen säger jag er att detta talades till er, till er [a]nytta och lärdom.

2 Men trots det som är skrivet har det från begynnelsen alltid blivit min kyrkas [a]äldster givet, och ska alltid bli dem givet, att [b]leda alla möten såsom de undervisas och leds av den Helige Anden.

3 Ni är emellertid befallda att aldrig [a]driva bort någon från era offentliga möten som hålls inför världen.

4 Ni är även befallda att inte driva bort någon som tillhör [a]kyrkan från era sakramentsmöten, men om någon har begått en överträdelse så låt honom [b]inte ta del av sakramentet förrän han förlikat sig.

5 Och vidare säger jag er: Ni ska inte driva bort någon från era sakramentsmöten som uppriktigt söker efter riket. Detta säger jag beträffande dem som inte tillhör kyrkan.

6 Och vidare säger jag er angående era [a]konfirmationsmöten, att om någon är närvarande som inte tillhör kyrkan och som uppriktigt söker efter riket, så ska ni inte driva bort dem.

7 Men ni är befallda att ifråga om allting [a]be till Gud, som ger villigt. Och det som Anden vittnar om för er vill jag att ni gör i hjärtats största [b]helighet, medan ni vandrar rättrådigt inför mig, [c]begrundar er frälsnings slutmål och gör allt med bön och [d]tacksägelse, så att ni inte [e]förleds av onda andar eller [f]djävlars läror eller [g]människobud, för några är av människor och andra av djävlar.

8 Ge därför akt så att ni inte vilseleds, och [a]sök uppriktigt efter de bästa gåvorna så att ni inte blir vilseledda, och kom alltid ihåg varför de har getts.

9 För sannerligen säger jag er: De är givna till nytta för dem som älskar mig och håller alla mina bud och för den som strävar efter att så göra, så att alla som söker eller som ber till mig, men inte ber om ett [a]tecken för att kunna [b]slösa bort det på sina begär, kan få nytta därav.

10 Och sannerligen säger jag er vidare: Jag vill att ni alltid ska komma ihåg och alltid hålla i [a]minnet vilka dessa [b]gåvor är som har getts till kyrkan.

11 För alla har inte fått varje gåva sig given, för det finns många gåvor, och åt [a]var och en är en gåva given genom Guds Ande.

12 Åt några är en given, och åt andra är en annan given, så att alla kan få nytta därav.

13 Åt några är det genom den Helige Anden givet att [a]veta att Jesus Kristus är Guds Son, och att han blev korsfäst för världens synder.

14 Åt andra är det givet att [a]tro på deras ord, så att även de kan få evigt liv om de förblir trofasta.

15 Och vidare: Åt några är det genom den Helige Anden givet att förstå de [a]olika sätten att tjäna så att det blir till en och samme Herres behag, i enlighet med Herrens vilja, som anpassar sin barmhärtighet efter människobarnens omständigheter.

16 Och vidare: Åt några är det genom den Helige Anden givet att känna till om de olika slagen av kraftgärningar är av Gud, så att Andens uppenbarelser kan ges åt var och en till hans nytta.

17 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Åt någon är [a]visdomens ord givna genom Guds Ande.

18 Åt en annan är [a]kunskapens ord givna, så att alla kan läras att vara visa och få kunskap.

19 Och vidare är det åt några givet att ha [a]tro till att bli botade,

20 och åt andra är det givet att ha tro till att [a]bota.

21 Och vidare är det åt några givet att utföra [a]under,

22 och åt andra är det givet att [a]profetera,

23 och åt andra att [a]urskilja andar.

24 Och vidare är det åt någon givet att tala [a]tungomål,

25 och åt en annan är det givet att uttyda tungomål.

26 Och alla dessa [a]gåvor kommer från Gud, till nytta för Guds [b]barn.

27 Och åt kyrkans [a]biskop, och åt alla dem som Gud ska utse och ordinera till att vaka över kyrkan och att vara kyrkans äldster, ska det ges att [b]urskilja alla dessa gåvor, så att ingen av er ska kunna påstå sig vara av Gud utan att vara det.

28 Och det ska ske att den som ber i [a]Anden ska få i Anden,

29 för att det ska kunna ges åt någon att ha alla dessa gåvor, så att det kan finnas ett överhuvud, så att varje medlem kan få nytta därav.

30 Den som [a]ber i [b]Anden ber enligt Guds [c]vilja, därför sker det alldeles som han ber.

31 Och vidare säger jag er: Allt måste göras i Kristi namn, ja, vad ni än gör i Anden,

32 och ni måste [a]tacka Gud i Anden för vilka välsignelser ni än välsignas med.

33 Och ni måste ständigt utöva [a]dygd och [b]helighet inför mig. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
2 Tim. 3:16–17.

- ◀2a
Alma 6:1.

- ◀b
Moro. 6:9; L&F 20:45.

- ◀3a
3 Ne. 18:22–25. HFS Gemenskap.

- ◀4a
HFS Jesu Kristi kyrka.

- ◀b
3 Ne. 18:26–32. HFS Sakramentet.

- ◀6a
DVS för att konfirmera dem som nyligen blivit döpta.

- ◀7a
Jak. 1:5–6; L&F 88:63.

- ◀b
HFS Helighet.

- ◀c
HFS Begrunda.

- ◀d
Ps. 100; Alma 34:38. HFS Tacksam, tacksamhet, tacksägelse.

- ◀e
1 Tim. 4:1–4; L&F 43:5–7.

- ◀f
HFS Djävulen.

- ◀g
L&F 3:6–7; 45:29.

- ◀8a
1 Kor. 12:31.

- ◀9a
HFS Tecken.

- ◀b
Jak. 4:3.

- ◀10a
HFS Sinne.

- ◀b
1 Kor. 14:12. HFS Andens gåvor.

- ◀11a
1 Kor. 12:4–11.

- ◀13a
HFS Vittnesbörd.

- ◀14a
3 Ne. 12:2. HFS Tro.

- ◀15a
Moro. 10:8.

- ◀17a
Moro. 10:9. HFS Visdom.

- ◀18a
HFS Kunskap.

- ◀19a
L&F 42:48–52. HFS Tro.

- ◀20a
HFS Bota.

- ◀21a
HFS Underverk.

- ◀22a
HFS Profetia, profetera.

- ◀23a
Mose 1:13–15.

- ◀24a
HFS Tungomålsgåvan.

- ◀26a
Moro. 10:8–19.

- ◀b
HFS Guds söner och döttrar.

- ◀27a
HFS Biskop.

- ◀b
HFS Urskillningens gåva.

- ◀28a
L&F 88:64–65.

- ◀30a
L&F 50:29.

- ◀b
HFS Helige Anden, den.

- ◀c
2 Ne. 4:35.

- ◀32a
1 Krön. 16:8–15; 1 Tess. 1:2; Alma 37:37; L&F 59:7, 21. HFS Tacksam, tacksamhet, tacksägelse.

- ◀33a
HFS Dygd.

- ◀b
HFS Helighet.

KAPITEL 47

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 8 mars 1831. John Whitmer, som redan hade verkat som Joseph Smiths sekreterare, tvekade först när han ombads verka som kyrkans historiker och skrivare i Oliver Cowderys ställe. Han skrev: ”Jag ville helst inte göra det, men förstod att Herrens vilja måste ske, och om han önskade det så önskade jag att han skulle uppenbara det för siaren Joseph.” Efter att Joseph Smith tagit emot denna uppenbarelse accepterade John Whitmer kallelsen och verkade i sitt tilldelade uppdrag.

1–4: John Whitmer utses till att föra kyrkans historia och att skriva åt profeten.

1 Se, jag finner det lämpligt att min tjänare John ska skriva och föra en regelbunden [a]historia och bistå dig, min tjänare Joseph, med att skriva ner allt det som ska ges dig, tills han kallas till ytterligare uppgifter.

2 Vidare, sannerligen säger jag dig att han även får höja sin röst på möten, närhelst det är lämpligt.

3 Och vidare säger jag dig att han ska utses till att fortlöpande föra kyrkans uppteckningar och historia, för jag har utsett Oliver Cowdery till ett annat ämbete.

4 Därför ska det, om han är trofast, bli honom givet genom [a]Hjälparen att skriva detta. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
L&F 69:2–8; 85:1–2.

- ◀4a
HFS Helige Anden, den; Hjälparen.

KAPITEL 48

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 10 mars 1831. Profeten hade rådfrågat Herren angående tillvägagångssättet för att skaffa mark för de heligas bosättningar. Detta var en viktig sak med tanke på kyrkans medlemmars invandring från östra Förenta staterna i lydnad mot Herrens befallning att samlas i Ohio (se kapitel 37:1–3; 45:64).

1–3: De heliga i Ohio ska dela med sig av sin mark till sina bröder; 4–6: De heliga ska köpa mark, bygga en stad och följa rådet från sina presiderande ämbetsmän.

1 Det är nödvändigt att ni tills vidare stannar kvar där ni bor, såsom det lämpar sig efter era omständigheter.

2 Och om ni har någon mark ska ni [a]dela med er åt bröderna från öster.

3 Och om ni inte har någon mark, låt dem då tills vidare köpa i områdena runt omkring såsom det synes dem gott, för det är högst nödvändigt att de har platser att bo på tills vidare.

4 Det är högst nödvändigt att ni sparar alla pengar ni kan och att ni förvärvar allt ni kan i rättfärdighet, så att ni med tiden kan [a]köpa mark till en arvedel, ja, till [b]staden.

5 Platsen ska ännu inte uppenbaras, men sedan era bröder från öster har kommit ska [a]vissa män utses och det ska ges åt dem att [b]känna till platsen, eller för dem ska det uppenbaras.

6 Och de ska utses att köpa mark och att börja lägga grundvalen till [a]staden, och sedan ska ni börja samlas med era familjer, var och en med sin [b]familj efter sina omständigheter, och såsom det bestäms åt honom av kyrkans presidentskap och biskop, i enlighet med de lagar och befallningar som ni har fått och som ni härefter ska få. Ske alltså. Amen.

- ◀2a
HFS Välfärd.

- ◀4a
L&F 57:4–5.

- ◀b
L&F 42:35–36; 45:65–67.

- ◀5a
L&F 57:6–8.

- ◀b
L&F 57:1–3.

- ◀6a
HFS Nya Jerusalem.

- ◀b
L&F 51:3.

KAPITEL 49

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Sidney Rigdon, Parley P. Pratt och Leman Copley i Kirtland i Ohio den 7 maj 1831. Leman Copley hade anammat evangeliet men höll sig fortfarande till en del av Shakers (United Society of Believers in Christ’s Second Appearing [Det förenade samfundet för troende på Kristi andra ankomst]) lärdomar, en rörelse som han tidigare hade tillhört. Några av shakerrörelsens trosuppfattningar var att Kristi andra ankomst redan hade inträffat och att han hade visat sig i en kvinnas, Ann Lees, skepnad. De ansåg att dop i vatten inte var nödvändigt. De förkastade äktenskapet och trodde på ett liv i celibat. Några shakers ansåg också att det var förbjudet att äta kött. Som bakgrund till uppenbarelsen står det i Joseph Smiths historia: ”För att bli mer fullkomligt insatt i ämnet frågade jag Herren och erhöll följande.” Uppenbarelsen vederlägger några av shakerrörelsens grundläggande begrepp. De förut nämnda bröderna tog en kopia av uppenbarelsen till shakerrörelsens samhälle (i närheten av Cleveland i Ohio) och läste upp den för dem i dess helhet, men den förkastades.

1–7: Dagen och stunden för Kristi ankomst kommer att förbli okända tills han kommer; 8–14: Människor måste omvända sig, tro på evangeliet och lyda förordningarna för att vinna frälsning; 15–16: Äktenskapet är instiftat av Gud; 17–21: Det är tillåtet att äta kött; 22–28: Sion ska blomstra och lamaniterna blomma som en ros före Kristi andra ankomst.

1 Hör mitt ord, mina tjänare Sidney och Parley och Leman, för se, sannerligen säger jag er att jag ger er en befallning, att ni ska gå och [a]predika mitt evangelium för skakarna, precis som ni har fått det.

2 Se, jag säger er att de önskar få veta en del av sanningen, men inte allt, för de är inte [a]uppriktiga inför mig utan måste omvända sig.

3 Därför sänder jag er, mina tjänare Sidney och Parley, att predika evangeliet för dem.

4 Och min tjänare Leman ska ordineras till detta arbete så att han kan samtala med dem, inte enligt det som han har fått från dem, utan enligt det som han ska bli [a]undervisad om av er, mina tjänare, och genom att göra det ska jag välsigna honom, annars ska han inte få framgång.

5 Så säger Herren, för jag är Gud och har [a]sänt min enfödde Son till världen för världens [b]återlösnings skull och har fastslagit att den som tar emot honom ska bli frälst, och den som inte tar emot honom ska bli [c]fördömd.

6 Och de har gjort med [a]Människosonen alldeles som det behagade dem, och han har intagit sin makt på Guds [b]härlighets [c]högra sida och regerar nu i himlarna och ska regera tills han stiger ner på jorden för att lägga alla sina fiender [d]under sina fötter, och den tiden är nära för handen.

7 Jag, Herren Gud, har talat detta. Men stunden och [a]dagen känner ingen människa till, inte heller änglarna i himlen, inte heller ska de veta det förrän han kommer.

8 Därför vill jag att alla människor ska omvända sig, för alla är under [a]synd, utom de som jag har sparat åt mig själv, [b]heliga män som ni inte vet något om.

9 Därför säger jag er att jag har sänt er mitt eviga [a]förbund, ja, det som var från begynnelsen.

10 Och det som jag har lovat har jag så uppfyllt, och jordens [a]nationer ska [b]buga för det. Och om de inte gör det av sig själva ska de förnedras, för det som nu är upphöjt av sig själv ska [c]förödmjukas med makt.

11 Därför ger jag er en befallning att ni ska [a]gå bland detta folk och säga till dem, liksom min forna apostel gjorde, vars namn var Petrus:

12 ”Tro på Herren Jesu namn, han som var på jorden och ska komma, begynnelsen och änden.

13 [a]Omvänd er och låt döpa er i Jesu Kristi namn till syndernas förlåtelse, enligt det heliga budet.

14 Och den som gör detta ska få den [a]Helige Andens gåva genom [b]handpåläggning av kyrkans äldster.”

15 Och vidare: Sannerligen säger jag er att den som [a]förbjuder äktenskapet inte är ordinerad av Gud, för [b]äktenskapet är instiftat av Gud för människan.

16 Därför är det lagenligt att mannen ska ha en enda [a]hustru, och de två ska vara [b]ett kött, och allt detta för att [c]jorden ska kunna uppfylla ändamålet med sin skapelse,

17 och för att den ska kunna fyllas med det antal människor som [a]skapades [b]innan världen skapades.

18 Och den som [a]befaller någon att avstå från [b]kött, och säger att människan inte ska äta sådant, är inte ordinerad av Gud,

19 för se, [a]djuren på marken och fåglarna i luften och det som kommer ur jorden är avsett att brukas av människan till föda och till kläder och för att hon ska kunna ha mer än nog.

20 Men det är inte givet att en människa ska [a]äga mer än en annan, därför ligger [b]världen i synd.

21 Och ve den som [a]utgjuter blod eller förspiller kött som han inte behöver.

22 Och vidare: Sannerligen säger jag er att Människosonen inte [a]kommer i en kvinnas skepnad, inte heller i en mans som vandrar omkring på jorden.

23 Låt därför inte någon [a]bedra er utan fortsätt i ståndaktighet och [b]se fram emot att himlarna ska skälva och jorden skaka och ragla hit och dit som en drucken, och att [c]dalarna ska höjas och [d]bergen sänkas och att ojämna platser ska jämnas – och allt detta när ängeln ska blåsa i sin [e]basun.

24 Men innan Herrens stora dag kommer ska [a]Jakob blomstra i öknen och lamaniterna [b]blomma som en ros.

25 Sion ska [a]blomstra på [b]höjderna och glädjas på bergen och ska samlas till den plats som jag utsett.

26 Se, jag säger er: Gå ut som jag har befallt er. Omvänd er från alla era synder. [a]Be och ni ska få, bulta och det ska öppnas för er.

27 Se, jag ska gå framför er och vara er [a]eftertrupp. Och jag ska vara [b]mitt ibland er och ni ska inte komma på [c]skam.

28 Se, jag är Jesus Kristus och jag kommer [a]snart. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Predika.

- ◀2a
Apg. 8:21.

- ◀4a
HFS Evangeliet; Sanning.

- ◀5a
Joh. 3:16–17; L&F 132:24. HFS Jesus Kristus – Myndighet.

- ◀b
HFS Återlösa, återlöst, återlösning; Återlösaren.

- ◀c
HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀6a
HFS Människosonen.

- ◀b
HFS Jesus Kristus – Jesu Kristi härlighet.

- ◀c
Apg. 7:55–56; L&F 76:20–23.

- ◀d
1 Kor. 15:25; L&F 76:61.

- ◀7a
Matt. 24:36; Mark. 13:32–37; Upp. 16:15; L&F 133:11.

- ◀8a
Gal. 3:22; Mosiah 16:3–5.

- ◀b
Hebr. 13:2; 3 Ne. 28:25–29.

- ◀9a
1 Mos. 17:7; L&F 66:2. HFS Nya och eviga förbundet, det.

- ◀10a
Sak. 2:11; L&F 45:66–69; 97:18–21.

- ◀b
Jes. 60:14.

- ◀c
Matt. 23:12.

- ◀11a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀13a
3 Ne. 27:19–20.

- ◀14a
HFS Helige Andens gåva, den.

- ◀b
HFS Handpåläggning.

- ◀15a
1 Tim. 4:1–3.

- ◀b
1 Mos. 2:18, 24; 1 Kor. 11:11. HFS Äktenskap, gifta sig.

- ◀16a
Jakob 2:27–30.

- ◀b
1 Mos. 2:24; Matt. 19:5–6.

- ◀c
HFS Jorden – Skapad åt människan.

- ◀17a
Mose 3:4–5. HFS Skapa, skapelsen.

- ◀b
HFS Föruttillvaron.

- ◀18a
DVS uppmanar att avhålla sig från.

- ◀b
1 Mos. 9:3; 1 Tim. 4:1–3.

- ◀19a
L&F 89:10–13.

- ◀20a
Apg. 4:32; L&F 51:3; 70:14; 78:6.

- ◀b
HFS Världslighet.

- ◀21a
JSÖ 1 Mos. 9:10–15 (tillägget).

- ◀22a
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀23a
Matt. 24:4–5.

- ◀b
2 Petr. 3:12; L&F 45:39.

- ◀c
Jes. 40:4; L&F 109:74.

- ◀d
Mika 1:3–4.

- ◀e
Matt. 24:29–31.

- ◀24a
3 Ne. 5:21–26.

- ◀b
Jes. 35:1; 2 Ne. 30:5–6; 3 Ne. 21:22–25; L&F 3:20; 109:65.

- ◀25a
L&F 35:24.

- ◀b
1 Mos. 49:26; 2 Ne. 12:2–3.

- ◀26a
L&F 88:63.

- ◀27a
Jes. 52:12.

- ◀b
3 Ne. 20:22.

- ◀c
1 Petr. 2:6; L&F 84:116.

- ◀28a
L&F 1:12.

KAPITEL 50

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 9 maj 1831. I Joseph Smiths historia konstateras det att några av äldsterna inte förstått hur olika andar som finns utspridda på jorden ger sig till känna, och att denna uppenbarelse gavs som svar på en speciell fråga om detta. Så kallade andliga fenomen var inte ovanliga bland medlemmarna, och en del gjorde anspråk på att få syner och uppenbarelser.

1–5: Många falska andar är utspridda på jorden; 6–9: Ve över hycklarna och dem som är avskurna från kyrkan; 10–14: Äldster ska predika evangeliet genom Anden; 15–22: Både de som predikar och de som lyssnar behöver upplysas av Anden; 23–25: Det som inte uppbygger är inte av Gud; 26–28: De trofasta är ägare till allt; 29–36: De som är renade får sina böner besvarade; 37–46: Kristus är den gode Herden och Israels klippa.

1 Hör, o ni min kyrkas äldster, och låna ert öra till den levande Gudens röst, och var uppmärksamma på de visdomsord som ska ges åt er i den mån ni har bett och är eniga rörande kyrkan och de andar som har gått ut över jorden.

2 Se, sannerligen säger jag er att det finns många andar som är [a]falska andar, som har gått ut över jorden för att bedra världen.

3 Och även [a]Satan har försökt bedra er för att få er på fall.

4 Se jag, Herren, har iakttagit er och har sett avskyvärdheter i den kyrka som [a]bekänner mitt namn.

5 Men välsignade är de som är trofasta och [a]håller ut både i liv och i död, för de ska ärva evigt liv.

6 Men ve dem som är [a]bedragare och hycklare, för så säger Herren: Jag ska föra fram dem till att dömas.

7 Se, sannerligen säger jag er: Det finns [a]hycklare bland er som har bedragit några som har gett [b]motståndaren [c]makt. Men se, [d]dessa ska vinnas tillbaka.

8 Men hycklarna ska upptäckas och ska [a]avskäras, antingen i livet eller i döden, alldeles som jag vill, och ve dem som är avskurna från min kyrka, för de har besegrats av världen.

9 Låt därför var och en akta sig, så att han inte gör det som inte är sant och rättfärdigt inför mig.

10 Och kom nu, säger Herren genom Anden till sin kyrkas äldster, och låt oss [a]samtala med varandra, så att ni kan förstå.

11 Låt oss samtala alldeles som en människa samtalar med en annan, ansikte mot ansikte.

12 Och när en människa talar blir hon förstådd av människor, eftersom hon talar som en människa. På samma sätt ska jag, Herren, tala med er så att ni kan [a]förstå.

13 Därför ställer jag, Herren, denna fråga till er: Vartill blev ni [a]ordinerade?

14 Till att predika mitt evangelium genom [a]Anden, ja, [b]Hjälparen som sändes ut för att undervisa om sanningen.

15 Och sedan tog ni emot [a]andar som ni inte kunde förstå och tog emot dem som om de var av Gud – och är ni rättfärdigade i detta?

16 Se, denna fråga ska ni själva besvara. Dock ska jag vara barmhärtig mot er. Den som är svag bland er ska hädanefter göras [a]stark.

17 Sannerligen säger jag er: Den som är ordinerad av mig och utsänd att [a]predika sanningens ord genom Hjälparen, genom sanningens Ande, predikar han genom [b]sanningens Ande eller på annat sätt?

18 Och om det sker på något annat sätt är det inte av Gud.

19 Och vidare: Den som tar emot sanningens ord, tar han emot det genom sanningens Ande eller på något annat sätt?

20 Om det sker på något annat sätt är det inte av Gud.

21 Varför kan ni då inte förstå och veta att den som tar emot ordet genom sanningens Ande, tar emot det som det predikas genom sanningens Ande?

22 Därför förstår den som predikar och den som tar emot varandra, och båda blir [a]uppbyggda och [b]gläds med varandra.

23 Och det som inte uppbygger är inte av Gud utan är [a]mörker.

24 Det som är av Gud är [a]ljus, och den som tar emot ljus och [b]förblir i Gud får [c]mer ljus, och detta ljus växer sig klarare och klarare fram till den fullkomliga dagen.

25 Och vidare: Sannerligen säger jag er, och jag säger det för att ni ska kunna känna igen [a]sanningen, så att ni kan jaga bort mörkret från er:

26 Den som är ordinerad av Gud och utsänd, han är utsedd att vara den [a]störste, trots att han är den minste och allas [b]tjänare.

27 Därför är han [a]ägare till allt, för allt, både i himlen och på jorden, är honom underställt: livet och ljuset, Anden och [b]kraften, utsända enligt Faderns vilja genom Jesus Kristus, hans Son.

28 Men ingen är ägare till allt om han inte är [a]renad och [b]befriad från all synd.

29 Och om ni är renade och befriade från all synd, ska ni [a]be om allt vad ni önskar i Jesu namn, och det ska ske.

30 Men vet detta: Det ska ges åt er vad ni ska be om, och eftersom ni är utsedda att vara [a]huvudet så ska andarna vara er underställda.

31 Därför ska det ske att om ni ser en [a]ande ge sig till känna som ni inte kan förstå, och ni inte tar emot den anden, ska ni be till Fadern i Jesu namn, och om han inte ger er samma ande, då kan ni veta att den inte är av Gud.

32 Och ni ska bli givna [a]makt över den anden, och ni ska med hög röst förkunna för den anden att den inte är av Gud –

33 inte med [a]smädande anklagelser, för att ni inte ska besegras, inte heller med [b]skryt eller glädje, så att ni inte fångas av den.

34 Den som tar emot av Gud, må han anse det komma från Gud, och må han glädja sig över att han av Gud anses värdig att ta emot.

35 Och genom att ge akt på och göra det som ni har tagit emot, och det som ni härefter ska ta emot – och [a]riket är givet åt er av Fadern, och [b]kraften att övervinna allt som inte är förordnat av honom –

36 och se, sannerligen säger jag er: Välsignade är ni som nu hör dessa mina ord från mina tjänares mun, för era synder är er [a]förlåtna.

37 Låt min tjänare Joseph Wakefield, i vilken jag finner gott behag, och min tjänare [a]Parley P. Pratt gå ut bland församlingarna och styrka dem med [b]förmaningens ord,

38 och även min tjänare John Corrill, eller alla mina tjänare som är ordinerade till detta ämbete, och låt dem arbeta i [a]vingården, och låt ingen hindra dem från att göra det som jag har bestämt åt dem.

39 I denna sak är därför min tjänare [a]Edward Partridge inte rättfärdigad, men om han omvänder sig ska han bli förlåten.

40 Se, ni är små barn och ni kan inte [a]bära allt nu. Ni måste [b]växa till i [c]nåd och kunskap om [d]sanningen.

41 [a]Frukta inte, små [b]barn, för ni är mina, och jag har [c]övervunnit världen och ni är bland dem som min Fader har [d]gett mig,

42 och ingen av dem som min Fader har gett mig ska gå [a]förlorad.

43 Och Fadern och jag är [a]ett. Jag är i Fadern och Fadern i mig, och i den mån ni har tagit emot mig är ni i mig och jag i er.

44 Därför är jag mitt ibland er, och jag är den [a]gode herden och Israels [b]klippa. Den som bygger på denna [c]klippa ska [d]aldrig falla.

45 Och dagen kommer då ni ska höra min röst och [a]se mig och veta att jag är.

46 Var därför [a]vaksamma så att ni är [b]redo. Ske alltså. Amen.

- ◀2a
L&F 129. HFS Anden – Onda andar.

- ◀3a
Luk. 22:31; 3 Ne. 18:18.

- ◀4a
HFS Jesus Kristus – Nödvändigheten av att ta på oss Kristi namn.

- ◀5a
HFS Uthärda.

- ◀6a
HFS Bedra, bedrägeri.

- ◀7a
Matt. 23:13–15; Alma 34:28.

- ◀b
HFS Djävulen.

- ◀c
Mosiah 27:8–9.

- ◀d
DVS de som har blivit bedragna.

- ◀8a
L&F 1:14; 56:3; 64:35. HFS Uteslutning.

- ◀10a
Jes. 1:18; L&F 45:10.

- ◀12a
L&F 1:24.

- ◀13a
HFS Ordinera, ordination.

- ◀14a
L&F 43:15. HFS Undervisa – Undervisa med Anden.

- ◀b
HFS Hjälparen.

- ◀15a
HFS Urskillningens gåva.

- ◀16a
Eth. 12:23–27.

- ◀17a
HFS Missionsverksamhet; Predika.

- ◀b
L&F 6:15. HFS Helige Anden, den; Sanning.

- ◀22a
1 Kor. 14:26.

- ◀b
Joh. 4:36.

- ◀23a
HFS Mörker, andligt.

- ◀24a
1 Joh. 2:8–11; Moro. 7:14–19; L&F 84:45–47; 88:49. HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀b
Joh. 15:4–5, 10.

- ◀c
2 Ne. 28:30.

- ◀25a
Joh. 8:32.

- ◀26a
Matt. 23:11.

- ◀b
Mark. 10:42–45. HFS Tjänande.

- ◀27a
L&F 76:5–10, 53–60; 84:34–41.

- ◀b
HFS Kraft, makt.

- ◀28a
3 Ne. 19:28–29; L&F 88:74–75. HFS Helgelse, heliggörelse; Renad, renhjärtad.

- ◀b
1 Joh. 1:7–9.

- ◀29a
Hel. 10:5; L&F 46:30. HFS Bön.

- ◀30a
HFS Myndighet.

- ◀31a
1 Joh. 4:1. HFS Anden – Onda andar.

- ◀32a
Matt. 10:1.

- ◀33a
Jud. 1:9.

- ◀b
L&F 84:67, 73.

- ◀35a
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀b
1 Joh. 4:4; L&F 63:20, 47.

- ◀36a
L&F 58:42–43. HFS Förlåta.

- ◀37a
HFS Pratt, Parley Parker.

- ◀b
L&F 97:3–5.

- ◀38a
HFS Vingård, Herrens.

- ◀39a
HFS Partridge, Edward.

- ◀40a
3 Ne. 17:2–3; L&F 78:17–18.

- ◀b
1 Kor. 3:2–3; L&F 19:22–23.

- ◀c
HFS Nåden.

- ◀d
HFS Sanning.

- ◀41a
1 Joh. 4:18.

- ◀b
HFS Guds söner och döttrar.

- ◀c
Joh. 16:33.

- ◀d
Joh. 10:27–29; 17:2; 3 Ne. 15:24; L&F 27:14; 84:63.

- ◀42a
Joh. 17:12; 3 Ne. 27:30–31.

- ◀43a
Joh. 17:20–23; 3 Ne. 11:35–36. HFS Gud, gudomen.

- ◀44a
Joh. 10:14–15. HFS Gode herden, den.

- ◀b
1 Mos. 49:24; 1 Petr. 2:4–8. HFS Hörnsten.

- ◀c
1 Kor. 10:1–4. HFS Jesus Kristus; Klippa.

- ◀d
Hel. 5:12.

- ◀45a
L&F 67:10–13.

- ◀46a
HFS Vakta, väktare.

- ◀b
Alma 34:32–33.

KAPITEL 51

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Thompson i Ohio den 20 maj 1831. Vid den här tiden började de heliga som flyttade in från de östra staterna att anlända till Ohio, och det blev nödvändigt att vidta bestämda åtgärder för deras bosättning. Eftersom denna uppgift speciellt ingick i biskopens ämbete, sökte biskop Edward Partridge vägledning om denna sak, och profeten rådfrågade Herren.

1–8: Edward Partridge utses att ordna med förvaltarskap och egendomar; 9–12: De heliga ska handla ärligt och få i lika grad; 13–15: De ska ha ett biskopens förrådshus och organisera egendomar enligt Herrens lag; 16–20: Ohio ska vara en tillfällig samlingsplats.

1 Hör mig, säger Herren, er Gud, och jag ska tala till min tjänare [a]Edward Partridge och ge honom föreskrifter, för det är nödvändigt att han får föreskrifter om hur detta folk ska organiseras.

2 För det är nödvändigt att de organiseras enligt mina [a]lagar, annars kommer de att avskäras.

3 Låt därför min tjänare Edward Partridge och dem som han har utvalt, i vilka jag finner gott behag, utse åt detta folk deras andelar, [a]lika åt var och en i förhållande till hans familj, alltefter hans omständigheter och hans önskemål och [b]behov.

4 Och låt min tjänare Edward Partridge, när han ska utse åt någon dennes andel, ge denne ett intyg som tillförsäkrar honom hans andel, så att han äger den, ja, denna rättighet och denna arvedel i kyrkan, tills han begår en överträdelse och enligt kyrkans röst inte anses värdig att i enlighet med kyrkans lagar och [a]förbund tillhöra kyrkan.

5 Och om han överträder och inte anses värdig att tillhöra kyrkan, ska han inte ha rätt att göra anspråk på den del som han har helgat åt biskopen till förmån för min kyrkas fattiga och behövande. Därför ska han inte få tillbaka gåvan utan endast kunna göra anspråk på den del som är överlåten till honom.

6 Och på så sätt ska allting fastställas [a]enligt landets [b]lagar.

7 Och låt det som tillhör detta folk tilldelas detta folk.

8 Och beträffande de [a]pengar som återstår för detta folk: Låt utse ett ombud för detta folk som ska få [b]pengarna till att anskaffa mat och kläder i enlighet med detta folks behov.

9 Och låt var och en handla [a]ärligt och vara jämlik bland detta folk och få i lika grad, så att ni kan vara [b]ett, alldeles som jag har befallt er.

10 Och låt inte det som tillhör detta folk tas och ges till någon [a]annan församling.

11 Om därför någon annan kyrka skulle få pengar av denna kyrka, så låt dem betala tillbaka till denna församling enligt vad de kommer överens om.

12 Och detta ska ske genom biskopen eller ombudet som ska utses genom församlingens [a]röst.

13 Och vidare: Låt biskopen inrätta ett [a]förrådshus åt denna församling och låt allt, både i fråga om pengar och livsmedel som utgör mer än det [b]nödvändiga för detta folks behov förvaras i biskopens händer.

14 Och låt honom också lägga undan åt sig själv för sina egna behov, och för sin familjs behov, eftersom han ska vara upptagen med dessa angelägenheter.

15 Och följaktligen ger jag detta folk förmånen att organisera sig enligt mina [a]lagar.

16 Och jag helgar [a]detta land åt dem för en kort tid, tills jag, Herren, ska sörja för dem på annat sätt och befalla dem att bege sig härifrån.

17 Och stunden och dagen är inte given dem, låt dem därför uppträda i detta land som om de skulle stanna i många år, och det ska lända dem till godo.

18 Se, detta ska vara ett mönster för min tjänare Edward Partridge på alla andra platser, i alla församlingar.

19 Och den som befinns vara en trofast, en rättfärdig och en vis [a]förvaltare ska gå in i sin Herres [b]glädje och ska ärva evigt liv.

20 Sannerligen säger jag er: Jag är Jesus Kristus som [a]kommer snart, ja, i en [b]stund då ni inte anar det. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Partridge, Edward.

- ◀2a
L&F 42:30–39; 105:5. HFS Helga, helgelselagen.

- ◀3a
L&F 49:20.

- ◀b
Apg. 2:44–45; 4 Ne. 1:2–3.

- ◀4a
DVS kapitel 20 kallas Kristi kyrkas föreskrifter och förbund. L&F 33:14; 42:13. HFS Förbund.

- ◀6a
1 Petr. 2:13; L&F 98:5–7.

- ◀b
L&F 58:21–22.

- ◀8a
L&F 84:104.

- ◀b
L&F 104:15–18.

- ◀9a
HFS Ärlig, ärlighet.

- ◀b
L&F 38:27. HFS Enighet.

- ◀10a
DVS en annan gren i kyrkan, inte ett annat kyrkosamfund.

- ◀12a
HFS Allmänt bifall.

- ◀13a
L&F 42:55. HFS Förrådshus.

- ◀b
L&F 42:33–34, 55; 82:17–19.

- ◀15a
L&F 51:2.

- ◀16a
DVS Kirtland, Ohio-området.

- ◀19a
Matt. 24:45–47. HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀b
HFS Glädje.

- ◀20a
Upp. 22:6–16.

- ◀b
Matt. 24:44.

KAPITEL 52

Uppenbarelse given till kyrkans äldster genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 6 juni 1831. En konferens hade hållits i Kirtland som började den 3 och slutade den 6 juni. Vid denna konferens utfördes de första särskilda ordinationerna till högprästens ämbete, och vissa tillkännagivelser av falska och bedrägliga andar urskildes och tillrättavisades.

1–2: Nästa konferens är avsedd att hållas i Missouri; 3–8: Vissa äldster utses att resa tillsammans; 9–11: Äldsterna ska undervisa om det som apostlarna och profeterna har skrivit; 12–21: De som upplyses av Anden bär lovprisningens och visdomens frukt; 22–44: Flera äldster utses att gå ut och predika evangeliet medan de färdas till Missouri till konferensen.

1 Se, så säger Herren till de äldster som han har [a]kallat och utvalt i dessa sista dagar genom sin Andes röst:

2 Jag, Herren, ska tillkännage för er vad jag vill att ni ska göra från nu och till nästa konferens, som ska hållas i Missouri på den [a]mark som jag ska [b]helga åt mitt folk, som är en [c]kvarleva av Jakob, och dem som är arvingar enligt [d]förbundet.

3 Sannerligen säger jag er därför: Låt mina tjänare Joseph Smith den yngre och Sidney Rigdon påbörja sin färd så snart de kan göra förberedelser för att lämna sina hem och färdas till Missouris land.

4 Och i den mån de är trofasta mot mig ska det tillkännages för dem vad de ska göra,

5 och i den mån de är trofasta ska även ert [a]arveland tillkännages för dem.

6 Och i den mån de inte är trofasta ska de avskäras, alldeles som jag vill, som det synes mig gott.

7 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Låt min tjänare Lyman Wight och min tjänare John Corrill färdas raskt,

8 och även min tjänare John Murdock och min tjänare Hyrum Smith färdas till samma plats genom att ta vägen över Detroit.

9 Och låt dem resa därifrån och predika ordet längs vägen, och inte säga [a]något annat än det som [b]profeterna och apostlarna har skrivit och det som undervisas dem av [c]Hjälparen genom trons bön.

10 Låt dem färdas [a]två och två, och låt dem så predika längs vägen i varje församling och döpa i [b]vatten och med [c]handpåläggning vid sidan av vattnet.

11 För så säger Herren: Jag ska påskynda mitt verk i [a]rättfärdighet, för dagarna kommer då jag ska sända ut dem till seger.

12 Och låt min tjänare Lyman Wight akta sig, för Satan begär att få [a]sålla honom som agnar.

13 Och se, den som är [a]trofast ska göras till styresman över mycket.

14 Och vidare ska jag ge er ett mönster för allt så att ni inte blir bedragna, för Satan är lös i landet, och han går ut och bedrar nationerna.

15 Och därför ska den som ber med en [a]botfärdig ande bli [b]godtagen av mig om han lyder mina [c]förordningar.

16 Den som talar och vars ande är botfärdig, vars språk är milt och uppbyggande, han är av Gud om han lyder mina förordningar.

17 Och vidare: Den som skälver under min kraft ska göras [a]stark, och ska bära lovprisningens och [b]visdomens frukter enligt de uppenbarelser och sanningar som jag har gett er.

18 Och vidare: Den som låter sig övervinnas och inte [a]bär frukt, ja, enligt detta mönster, är inte av mig.

19 Därför ska ni enligt detta mönster i alla situationer [a]känna andarna under alla himlarna.

20 Och dagarna har kommit då det ska [a]ske med människorna enligt deras tro.

21 Se, detta bud är givet till alla de äldster som jag har utvalt.

22 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Låt även min tjänare [a]Thomas B. Marsh och min tjänare Ezra Thayre färdas till samma land och predika ordet längs vägen.

23 Och vidare: Låt min tjänare Isaac Morley och min tjänare Ezra Booth färdas till samma land och även predika ordet längs vägen.

24 Och vidare: Låt mina tjänare [a]Edward Partridge och Martin Harris färdas tillsammans med mina tjänare Sidney Rigdon och Joseph Smith den yngre.

25 Låt även mina tjänare David Whitmer och Harvey Whitlock färdas till samma land och predika längs vägen.

26 Och låt mina tjänare [a]Parley P. Pratt och [b]Orson Pratt färdas till samma land och predika längs vägen.

27 Och låt även mina tjänare Salomon Hancock och Simeon Carter resa till samma land och predika längs vägen.

28 Låt även mina tjänare Edson Fuller och Jacob Scott påbörja sin färd.

29 Låt även mina tjänare Levi W. Hancock och Zebedee Coltrin påbörja sin färd.

30 Låt även mina tjänare Reynolds Cahoon och Samuel H. Smith påbörja sin färd.

31 Låt även mina tjänare Wheeler Baldwin och William Carter påbörja sin färd.

32 Och låt mina tjänare [a]Newel Knight och Selah J. Griffin både bli ordinerade och även påbörja sin färd.

33 Ja, sannerligen säger jag: Låt alla dessa färdas till samma plats från sina olika håll, och ingen ska bygga på någon annans [a]grund, inte heller följa i någon annans spår.

34 Den som är trofast, han ska bli bevarad och välsignas med mycken [a]frukt.

35 Och vidare säger jag er: Låt mina tjänare Joseph Wakefield och Solomon Humphrey färdas till länderna österut.

36 Låt dem arbeta med sina släktingar och inte [a]förkunna något annat än profeterna och apostlarna, det som de har [b]sett och hört och förvisso [c]tror på, så att profetiorna kan uppfyllas.

37 Låt som en följd av överträdelse det som gavs till Heman Basset [a]tas ifrån honom och placeras på Simonds Ryders huvud.

38 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Låt Jared Carter [a]ordineras till präst, och låt även George James ordineras till [b]präst.

39 Låt återstoden av äldsterna [a]vaka över församlingarna och förkunna ordet i områdena runt omkring. Och låt dem arbeta med sina egna händer, så att inte någon [b]avgudadyrkan eller ogudaktighet utövas.

40 Och kom i allt ihåg de [a]fattiga och [b]behövande, de sjuka och lidande, för den som inte gör detta, han är inte min lärjunge.

41 Och låt vidare mina tjänare Joseph Smith den yngre och Sidney Rigdon och Edward Partridge ta med sig en [a]rekommendation från kyrkan. Och låt utverka en sådan även för min tjänare Oliver Cowdery.

42 Och följaktligen, alldeles som jag har sagt: Om ni är trofasta ska ni samlas för att glädjas i [a]Missouris land, som är ert [b]arveland, och som nu är era fienders land.

43 Men se jag, Herren, ska påskynda grundläggandet av staden i dess tid och ska kröna de trofasta med [a]glädje och med fröjd.

44 Se, jag är Jesus Kristus, Guds Son, och jag ska [a]upphöja dem på den yttersta dagen. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse.

- ◀2a
L&F 57:1–3.

- ◀b
L&F 58:57; 84:3–4.

- ◀c
Ps. 135:4; 3 Ne. 5:21–26.

- ◀d
Abr. 2:6–11. HFS Abrahams förbund.

- ◀5a
L&F 57:1–3.

- ◀9a
Mosiah 18:19–20.

- ◀b
L&F 42:12; 52:36. HFS Skrifterna.

- ◀c
HFS Helige Anden, den; Hjälparen; Undervisa – Undervisa med Anden.

- ◀10a
Mark. 6:7; L&F 61:35.

- ◀b
Joh. 1:26.

- ◀c
Apg. 8:14–17.

- ◀11a
Rom. 9:28.

- ◀12a
Luk. 22:31; 3 Ne. 18:17–18.

- ◀13a
Matt. 25:23; L&F 132:53.

- ◀15a
HFS Förkrossat hjärta.

- ◀b
L&F 97:8.

- ◀c
HFS Förordningar.

- ◀17a
L&F 66:8; 133:58.

- ◀b
HFS Visdom.

- ◀18a
Matt. 3:10.

- ◀19a
HFS Urskillningens gåva.

- ◀20a
Matt. 8:5–13.

- ◀22a
L&F 56:5. HFS Marsh, Thomas B.

- ◀24a
HFS Partridge, Edward.

- ◀26a
HFS Pratt, Parley Parker.

- ◀b
HFS Pratt, Orson.

- ◀32a
L&F 56:6–7.

- ◀33a
Rom. 15:20.

- ◀34a
Joh. 15:16; L&F 18:15–16.

- ◀36a
Mosiah 18:19–20; L&F 52:9.

- ◀b
Joh. 3:11.

- ◀c
HFS Tro.

- ◀37a
Matt. 25:25–30.

- ◀38a
L&F 79:1.

- ◀b
HFS Präst, aronska prästadömet.

- ◀39a
Alma 6:1.

- ◀b
HFS Avgudadyrkan.

- ◀40a
L&F 104:15–18. HFS Fattiga.

- ◀b
HFS Välfärd.

- ◀41a
L&F 20:64.

- ◀42a
HFS Sion.

- ◀b
L&F 25:2; 57:1–3.

- ◀43a
HFS Glädje.

- ◀44a
L&F 88:96–98.

KAPITEL 53

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Algernon Sidney Gilbert i Kirtland i Ohio den 8 juni 1831. På Sidney Gilberts begäran frågade profeten Herren om broder Gilberts arbete och befattning i kyrkan.

1–3: Sidney Gilberts kallelse och utkorelse i kyrkan är att ordineras till äldste; 4–7: Han ska även verka som biskopens ombud.

1 Se, jag säger dig, min tjänare Sidney Gilbert, att jag har hört dina böner, och du har åkallat mig för att av Herren din Gud få kännedom om din kallelse och [a]utkorelse i den kyrka som jag, Herren, har upprättat i dessa sista dagar.

2 Se jag, Herren, som blev [a]korsfäst för världens synder, ger dig en befallning att du ska [b]överge världen.

3 Ikläd dig min ordination, ja, den till äldste, för att predika tro och omvändelse och syndernas [a]förlåtelse enligt mitt ord och mottagandet av den Helige Anden genom [b]handpåläggning,

4 och även för att vara [a]ombud för denna kyrka på den plats som ska utses av biskopen, enligt de befallningar som ska ges härefter.

5 Och vidare: Sannerligen säger jag dig: Du ska färdas tillsammans med mina tjänare Joseph Smith den yngre och Sidney Rigdon.

6 Se, dessa är de första förordningar som du ska få, och de övriga ska tillkännages framledes, i enlighet med ditt arbete i min vingård.

7 Och vidare vill jag att du ska inse att endast den som [a]håller ut intill änden är frälst. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Kallelse och utkorelse; Utkorelse; Utvald, utvalda.

- ◀2a
HFS Korsfästelse.

- ◀b
HFS Världen; Världslighet.

- ◀3a
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀b
HFS Handpåläggning.

- ◀4a
L&F 57:6, 8–10, 14–15; 84:113.

- ◀7a
HFS Uthärda.

KAPITEL 54

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Newel Knight i Kirtland i Ohio den 10 juni 1831. Kyrkans medlemmar som bodde i Thompson i Ohio var oeniga i frågor som rörde helgandet av egendomar. Själviskhet och snikenhet kom till uttryck. Efter sin mission till skakarna (se överskriften till kapitel 49) hade Leman Copley brutit sitt förbund om att helga sin stora gård som arvedel åt de heliga som anlände från Colesville i New York. Som följd därav hade Newel Knight (ledare för medlemmarna som bodde i Thompson) och andra äldster kommit till profeten för att fråga hur de skulle gå till väga. Profeten frågade Herren och fick denna uppenbarelse, i vilken medlemmarna i Thompson befalls att lämna Leman Copleys gård och resa till Missouri.

1–6: De heliga måste hålla evangeliets förbund för att få barmhärtighet; 7–10: De måste vara tålmodiga i prövningar.

1 Se, så säger Herren, ja, [a]Alfa och Omega, begynnelsen och änden, ja, han som [b]korsfästes för världens synder –

2 se, sannerligen, sannerligen säger jag dig, min tjänare Newel Knight: Du ska stå fast i det ämbete vartill jag har utsett dig.

3 Och om dina bröder vill undkomma sina fiender, låt dem då omvända sig från sina synder och i sanning bli [a]ödmjuka inför mig och botfärdiga.

4 Och eftersom det [a]förbund som de har slutit med mig har brutits, så har det blivit utan [b]verkan och utan kraft.

5 Och ve honom genom vilken denna [a]överträdelse kommer, för det hade varit bättre för honom att han hade dränkts i havets djup.

6 Men välsignade är de som har hållit förbundet och åtlytt befallningen, för de ska få [a]barmhärtighet.

7 Gå nu därför till verket och fly ut ur landet så att fienderna inte kommer över er. Och påbörja er färd och utse vem ni vill till att vara er ledare och betala pengar för er räkning.

8 Och sålunda ska ni färdas till områdena västerut, till [a]Missouris land, till gränsen till lamaniterna.

9 Och sedan ni har fullbordat resan, se, då säger jag er: Sök er ett [a]uppehälle som andra människor, tills jag bereder en plats åt er.

10 Och vidare: Var [a]tålmodiga i prövningar tills jag [b]kommer, och se, jag kommer snart och har min lön med mig, och de som har [c]sökt mig tidigt ska finna [d]vila för sina själar. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
Upp. 1:8; L&F 19:1. HFS Alfa och Omega.

- ◀b
HFS Korsfästelse.

- ◀3a
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀4a
L&F 42:30–39. HFS Helga, helgelselagen.

- ◀b
L&F 58:32–33.

- ◀5a
Matt. 18:6–7.

- ◀6a
HFS Barmhärtig, barmhärtighet.

- ◀8a
L&F 52:42.

- ◀9a
1 Tess. 4:11.

- ◀10a
HFS Tålamod.

- ◀b
Upp. 22:12. HFS Kristi andra ankomst.

- ◀c
Ords. 8:17. HFS Bön.

- ◀d
Matt. 11:28–30. HFS Vila.

KAPITEL 55

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till William W. Phelps i Kirtland i Ohio den 14 juni 1831. William W. Phelps, en tryckare, och hans familj hade just anlänt till Kirtland och profeten sökte Herren för att få upplysningar om honom.

1–3: William W. Phelps kallas och utväljs att bli döpt, att ordineras till äldste och till att predika evangeliet; 4: Han ska också skriva böcker för barn i kyrkans skolor; 5–6: Han ska resa till Missouri som kommer att bli hans arbetsområde.

1 Se, så säger Herren, ja, hela [a]jordens Herre, till dig min tjänare William: Du är kallad och utvald, och sedan du har blivit [b]döpt i vatten, och om du gör det med blicken endast fäst på min ära, ska du få förlåtelse för dina synder och ta emot den Helige Anden genom [c]handpåläggning.

2 Och sedan ska du ordineras genom min tjänare Joseph Smith den yngres hand till att vara en äldste åt denna kyrka, till att predika omvändelse och syndernas [a]förlåtelse genom dop i Jesu Kristi, den levande Gudens Sons, namn.

3 Och på vilka du än lägger dina händer ska du ha makt att ge den Helige Anden, om de är botfärdiga inför mig.

4 Och vidare ska du ordineras till att hjälpa min tjänare Oliver Cowdery att trycka och välja ut och skriva [a]böcker för skolorna i denna kyrka, så att även små barn kan få den undervisning inför mig som är behaglig för mig.

5 Och vidare: Sannerligen säger jag dig: Av den orsaken ska du resa med mina tjänare Joseph Smith den yngre och Sidney Rigdon, så att du kan [a]slå dig ner i ditt arveland och utföra detta arbete.

6 Och vidare: Låt även min tjänare Joseph Coe resa tillsammans med dem. Det övriga ska jag tillkännage senare enligt min vilja. Amen.

- ◀1a
5 Mos. 10:14; 1 Ne. 11:6; 2 Ne. 29:7.

- ◀b
HFS Dop, döpa.

- ◀c
HFS Handpåläggning.

- ◀2a
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀4a
L&F 88:118; 109:7, 14.

- ◀5a
Amos 9:15.

KAPITEL 56

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 15 juni 1831. I denna uppenbarelse tillrättavisas Ezra Thayre för att han inte följt en tidigare uppenbarelse (den ”befallning” som nämns i vers 8), som Joseph Smith hade tagit emot för honom med instruktioner till Thayre om hans plikter på Frederick G. Williams gård, där han bodde. Följande uppenbarelse återkallar också Thayres kallelse att resa till Missouri tillsammans med Thomas B. Marsh (se kapitel 52:22).

1–2: De heliga måste ta upp sitt kors och följa Herren för att vinna frälsning; 3–13: Herren befaller och återkallar, och de olydiga förskjuts; 14–17: Ve de rika som inte hjälper de fattiga, och ve de fattiga vars hjärtan inte är förkrossade; 18–20: Välsignade är de fattiga som är rena i hjärtat, för de ska ärva jorden.

1 Hör, o ni folk som [a]bekänner mitt namn säger Herren er Gud, för se, min vrede är upptänd mot de upproriska, och de ska uppleva min arm och min förbittring på [b]hemsökelsens och vredens dag över nationerna.

2 Och den som inte vill ta upp sitt [a]kors och [b]följa mig och hålla mina bud, han ska inte bli frälst.

3 Se jag, Herren, befaller, och den som inte vill [a]lyda ska [b]avskäras i min egen rätta tid, sedan jag har befallt och befallningen är överträdd.

4 Därför befaller jag, Herren, och [a]återkallar som det synes mig gott, och allt detta ska komma över de [b]upproriskas huvuden, säger Herren.

5 Därför återkallar jag den befallning som gavs till mina tjänare [a]Thomas B. Marsh och Ezra Thayre och ger en ny befallning till min tjänare Thomas att han i hast ska påbörja sin resa till Missouris land, och min tjänare Selah J. Griffin ska också följa med honom.

6 För se, jag återkallar den befallning som gavs till mina tjänare Selah J. Griffin och Newel Knight, till följd av att mitt folk i Thompson är så styvnackat och upproriskt.

7 Låt därför min tjänare Newel Knight bli kvar hos dem, och alla som är botfärdiga inför mig och som vill resa, kan resa och ledas av honom till det land som jag har utsett.

8 Och vidare: Sannerligen säger jag er att min tjänare Ezra Thayre måste omvända sig från sitt [a]högmod och från sin själviskhet och lyda den befallning som jag tidigare har gett honom om den plats där han bor.

9 Och om han gör detta ska han fortfarande utses att bege sig till Missouris land, eftersom det inte ska göras några uppdelningar av landet.

10 Annars ska han få de pengar han har betalat och lämna platsen, och han ska [a]avskäras från min kyrka, säger Herren, härskarornas Gud.

11 Och om än himlen och jorden förgås, ska dessa ord inte [a]förgås utan ska uppfyllas.

12 Och om min tjänare Joseph Smith den yngre nödvändigtvis måste betala pengarna, se, då ska jag, Herren, betala dem tillbaka till honom i Missouris land, så att de som han får dem av i gengäld kan belönas i förhållande till vad de gör.

13 För efter sina gärningar ska de få, ja, mark till arvedel.

14 Se, så säger Herren till mitt folk: Ni har mycket att göra och mycket att omvända er från, för se, era synder har kommit upp inför mig och är inte förlåtna, eftersom ni vill gå era egna vägar efter ert eget [a]råd.

15 Och era hjärtan är inte tillfredsställda. Och ni håller er inte till sanningen utan har [a]behag i orättfärdighet.

16 Ve er ni [a]rika människor som inte [b]ger av era ägodelar åt de [c]fattiga, för era [d]rikedomar ska fräta sönder era själar, och detta ska på hemsökelsens och domens och förbittringens dag vara er klagan: ”[e]Skörden är avslutad, sommaren är över och min själ är inte frälst!”

17 Ve er ni [a]fattiga människor, vars hjärtan inte är förkrossade, vars andar inte är botfärdiga och vars magar inte är tillfredsställda och vars händer inte hålls tillbaka från andra människors gods, vars ögon är fulla av [b]girighet och som inte vill arbeta med era egna händer!

18 Men välsignade är de [a]fattiga som är rena i hjärtat, vars hjärtan är [b]förkrossade och vars andar är botfärdiga, för de ska se Guds [c]rike komma med makt och stor härlighet till deras befrielse. För [d]jordens fetma ska de få.

19 För se, Herren kommer och har sin [a]lön med sig, och han ska löna var och en, och de fattiga ska glädja sig,

20 och deras släktled ska [a]ärva jorden från släktled till släktled, i evigheters evighet. Och nu slutar jag tala till er. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
L&F 41:1.

- ◀b
Jes. 10:3–4; Morm. 9:2; L&F 1:13–14; 124:10.

- ◀2a
Luk. 14:27.

- ◀b
1 Petr. 2:21; 2 Ne. 31:10–13; Moro. 7:11. HFS Jesus Kristus – Jesu Kristi exempel.

- ◀3a
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀b
L&F 1:14–16; 50:8.

- ◀4a
L&F 58:31–33.

- ◀b
HFS Uppror, upproriskhet.

- ◀5a
HFS Marsh, Thomas B.

- ◀8a
HFS Högmod.

- ◀10a
HFS Uteslutning.

- ◀11a
2 Ne. 9:16.

- ◀14a
Jakob 4:10.

- ◀15a
Alma 41:10; 3 Ne. 27:11.

- ◀16a
Jer. 17:11; 2 Ne. 9:30.

- ◀b
HFS Gåvor.

- ◀c
Ords. 14:31; Alma 5:55–56. HFS Fattiga.

- ◀d
Jak. 5:3.

- ◀e
Jer. 8:20; Alma 34:33–35; L&F 45:2.

- ◀17a
Mosiah 4:24–27; L&F 42:42; 68:30–32.

- ◀b
HFS Begär, begärelse.

- ◀18a
Matt. 5:3, 8; Luk. 6:20; 3 Ne. 12:3. HFS Fattiga.

- ◀b
HFS Förkrossat hjärta.

- ◀c
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀d
HFS Jorden.

- ◀19a
Upp. 22:12; L&F 1:10.

- ◀20a
Matt. 5:5; L&F 45:56–58.

KAPITEL 57

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Sion i Jackson County i Missouri den 20 juli 1831. I överensstämmelse med Herrens befallning att resa till Missouri, där han skulle tillkännage deras arveland (kapitel 52), hade äldsterna rest från Ohio till Missouris västra gräns. Joseph Smith begrundade lamaniternas tillstånd och undrade: ”När ska öknen blomma som en ros? När ska Sion byggas upp i sin härlighet, och var ska ditt tempel stå, till vilket alla nationer ska komma i de sista dagarna?” Därefter erhöll han denna uppenbarelse.

1–3: Independence i Missouri är platsen för Sions stad och templet; 4–7: De heliga ska köpa mark och få arvedelar i detta område; 8–16: Sidney Gilbert ska inrätta en handelsbod, William W. Phelps ska bli tryckare och Oliver Cowdery ska redigera material som ska publiceras.

1 Hör, o ni min kyrkas äldster, säger Herren er Gud, ni som har samlats enligt min befallning i detta land, som är [a]Missouris land, det [b]land som jag har utsett och [c]helgat för de heligas [d]insamling.

2 Därför är detta löftets land och [a]platsen för [b]Sions stad.

3 Och så säger Herren er Gud: Om ni vill få visdom, så är här visdom. Se, den plats som nu heter Independence är mittpunkten, och platsen för [a]templet ligger västerut på en tomt inte långt från tingshuset.

4 Därför är det visdom att de heliga [a]köper upp marken och även varje område västerut ända till gränslinjen som går rakt mellan [b]judar och icke-judar,

5 och likaså varje område som gränsar till prärierna, i den mån mina lärjungar förmår [a]köpa upp mark. Se, detta är visdom, så att de kan [b]skaffa sig det till en evig arvedel.

6 Och låt min tjänare Sidney Gilbert verka i det ämbete vartill jag har utsett honom, till att ta emot pengar, till att vara kyrkans [a]ombud och till att köpa upp mark i alla områdena runt omkring, så länge som det kan ske i rättfärdighet och såsom visdomen vägleder.

7 Och låt min tjänare [a]Edward Partridge, och likaså dem som han har utsett till att biträda honom, verka i det ämbete vartill jag har utsett honom och [b]utdela åt de heliga deras arvedel, alldeles som jag har befallt.

8 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Låt min tjänare Sidney Gilbert slå sig ner på den här platsen och inrätta en handelsbod, så att han kan sälja varor utan svek, så att han kan skaffa fram pengar till att köpa mark till förmån för de heliga och så att han kan skaffa allt vad lärjungarna kan behöva för att slå sig ner i sin arvedel.

9 Och låt min tjänare Sidney Gilbert också skaffa sig rättigheter – se, här är visdom, och låt den som läser förstå – så att han också, genom dem som han vill anställa som biträden i sin tjänst, kan sända varor till folket,

10 och på så sätt dra försorg om mina heliga, så att mitt evangelium kan predikas för dem som sitter i [a]mörker och i dödens land och [b]skugga.

11 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Låt min tjänare [a]William W. Phelps slå sig ner på denna plats och etablera sig som [b]tryckare åt kyrkan.

12 Och se, om världen tar emot det han har skrivit – se, här är visdom – låt honom då förvärva allt han kan i rättfärdighet till förmån för de heliga.

13 Och låt min tjänare [a]Oliver Cowdery hjälpa honom, alldeles som jag har befallt, på vilken plats jag än utser åt honom, med att renskriva och rätta och göra urval, så att allt kan göras rätt inför mig, såsom det genom honom ska bekräftas av Anden.

14 Och låt därför dem om vilka jag har talat så fort som möjligt med sina familjer slå sig ner i Sions land, för att utföra detta såsom jag har talat.

15 Och nu angående insamlingen: Låt biskopen och ombudet så snart som möjligt vidta förberedelser för de familjer som har fått befallning att komma till detta land och låt dem slå sig ner i sin arvedel.

16 Och till återstoden av både äldster och medlemmar ska ytterligare föreskrifter ges härefter. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
L&F 52:42.

- ◀b
L&F 29:7–8; 45:64–66.

- ◀c
L&F 61:17.

- ◀d
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀2a
L&F 28:9; 42:9, 62.

- ◀b
HFS Sion.

- ◀3a
L&F 58:57; 97:15–17.

- ◀4a
L&F 48:4.

- ◀b
DVS här syftar judar på lamaniterna och icke-judarna på de vita nybyggarna.

- ◀5a
L&F 58:49, 51; 101:68–74.

- ◀b
L&F 56:20.

- ◀6a
L&F 53.

- ◀7a
L&F 58:24. HFS Partridge, Edward.

- ◀b
L&F 41:9–11; 58:14–18.

- ◀10a
Jes. 9:2; Matt. 4:16. HFS Mörker, andligt.

- ◀b
Ps. 23:4.

- ◀11a
HFS Phelps, William W.

- ◀b
L&F 58:37, 40–41.

- ◀13a
HFS Cowdery, Oliver.

KAPITEL 58

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Sion i Jackson County i Missouri den 1 augusti 1831. Tidigare, på första sabbatsdagen efter profetens och hans sällskaps ankomst till Jackson County i Missouri, hade en gudstjänst hållits och två medlemmar hade upptagits genom dop. Under samma vecka anlände några heliga från Colesville, som tillhörde Thompsons gren, samt andra (se kapitel 54). Många var ivriga att få veta Herrens vilja angående dem på den nya samlingsplatsen.

1–5: De som utstår prövningar ska krönas med härlighet; 6–12: De heliga ska förbereda sig för Lammets bröllop och Herrens måltid; 13–18: Biskoparna är domare i Israel; 19–23: De heliga ska lyda landets lagar; 24–29: Människorna bör använda sin handlingsfrihet till att göra gott; 30–33: Herren befaller och återkallar; 34–43: För att omvända sig måste människorna bekänna och överge sina synder; 44–58: De heliga ska inköpa sina arvedelar och samlas i Missouri; 59–65: Evangeliet måste predikas för varje levande varelse.

1 Hör, o ni min kyrkas äldster och låna ert öra åt mitt ord, och lär av mig vad min vilja är rörande er och likaså rörande [a]detta område till vilket jag har sänt er.

2 För sannerligen säger jag er: Välsignad är den som [a]håller mina bud, vare sig i livet eller i [b]döden. Och den som är [c]trofast i [d]prövningar, hans lön är större i himmelriket.

3 Ni kan inte just nu med era naturliga ögon se [a]Guds avsikter angående det som ska komma härefter och den [b]härlighet som ska följa på många prövningar.

4 För efter många [a]prövningar kommer [b]välsignelserna. Därför kommer dagen då ni ska [c]krönas med stor [d]härlighet. Stunden har ännu inte kommit men är nära för handen.

5 Kom ihåg detta som jag säger er på förhand, så att ni kan [a]lägga det på hjärtat och ta emot det som ska komma.

6 Se, sannerligen säger jag er: Av den orsaken har jag sänt er – för att ni ska kunna vara lydiga och för att era hjärtan ska kunna vara [a]redo att bära [b]vittnesbörd om det som ska komma,

7 och även för att ni ska kunna få äran att lägga grundvalen och bära vittne om det land där Guds [a]Sion ska stå,

8 och även för att en festmåltid med utsökta rätter ska kunna beredas för de [a]fattiga, ja, en festmåltid med utsökta rätter med [b]väl klarat gott vin, så att jorden kan veta att profeternas mun inte kan ha fel,

9 ja, en väl tillredd måltid i Herrens hus till vilken alla nationer ska inbjudas,

10 först de rika och de lärda, de visa och de ädla,

11 och därefter kommer min makts dag. Sedan ska de fattiga, de lama och de blinda och de döva komma till Lammets [a]bröllop och ta del av Herrens [b]måltid som är tillredd för den stora dag som ska komma.

12 Se, jag, Herren, har talat det.

13 Och så att [a]vittnesbördet kan gå ut från Sion, ja, från Guds arvedels stads mun –

14 ja, därför har jag sänt er hit, och har utvalt min tjänare [a]Edward Partridge och gett honom hans uppgift i detta område.

15 Men om han inte omvänder sig från sina synder, som är otro och hjärtats blindhet, låt honom då ta sig i akt så att han inte [a]faller.

16 Se, hans uppgift är given honom, och den ska inte ges på nytt.

17 Och vem som än innehar denna uppgift är utsedd att vara [a]domare i Israel, på samma sätt som i forna dagar, för att fördela Guds arveländer till hans [b]barn,

18 och att döma hans folk enligt de rättfärdigas vittnesmål och med hjälp av sina rådgivare i enlighet med rikets lagar som är givna genom Guds [a]profeter.

19 För sannerligen säger jag er: Min lag ska gälla i detta land.

20 Låt ingen tro att han är styresman, utan låt Gud styra den som dömer, enligt sin egen viljas råd, eller med andra ord, den som ger råd eller sitter på domarsätet.

21 Låt ingen bryta landets [a]lagar, för den som håller Guds lagar behöver inte bryta landets lagar.

22 Underordna er därför den överhet som finns, tills [a]han regerar, vars rätt det är att regera, och lägger alla fiender under sina fötter.

23 Se, de [a]lagar som ni har tagit emot ur min hand är kyrkans lagar, och i detta ljus ska ni hålla fram dem. Se, här är visdom.

24 Och se, som jag sa angående min tjänare Edward Partridge: Detta landområde är det landområde där han och de som han har utsett till sina rådgivare ska bosätta sig, och likaså det landområde där han som jag har utsett till att förestå mitt [a]förrådshus ska bosätta sig.

25 Låt dem därför föra sina familjer till detta landområde enligt vad de rådslår mellan sig själva och mig.

26 För se, det är inte lämpligt att jag ska befalla i allt, för den som är tvingad till allt, han är en [a]lat och oförståndig tjänare. Därför får han ingen lön.

27 Sannerligen säger jag: Människorna ska verka med [a]iver för en god sak och göra mycket av egen fri vilja och åstadkomma mycket rättfärdighet.

28 För inom dem finns kraften varigenom de kan [a]handla av sig själva. Och i den mån som människor gör gott ska de på intet sätt mista sin lön.

29 Men den som inte gör något förrän han blir befalld och tar emot en befallning med tveksamt hjärta och utför den med lättja, han är [a]fördömd.

30 Vem är jag, som [a]skapade människan, säger Herren, som skulle förklara den utan skuld som inte lyder mina befallningar?

31 Vem är jag, säger Herren, som har [a]lovat och inte uppfyllt?

32 Jag befaller och människor lyder inte. Jag [a]återkallar och de får inte välsignelsen.

33 Då säger de i sina hjärtan: ”Detta är inte Herrens verk, för hans löften är inte uppfyllda.” Men ve sådana, för deras lön lurar [a]underifrån, och inte ovanifrån.

34 Och nu ger jag er ytterligare föreskrifter angående detta land.

35 Det är enligt min visdom att min tjänare Martin Harris ska vara ett föredöme för kyrkan genom att [a]lägga fram sina pengar inför kyrkans biskop.

36 Och detta är även en lag för var och en som kommer till detta landområde för att ta emot en arvedel, och han ska göra med sina pengar såsom lagen föreskriver.

37 Och det är också klokt att köpa upp mark i Independence som plats för förrådshuset och även för [a]tryckeriet.

38 Och andra föreskrifter angående min tjänare Martin Harris ska ges honom genom Anden, så att han kan få den arvedel som tycks honom gott.

39 Och låt honom omvända sig från sina synder, för han eftersträvar världens [a]beröm.

40 Och låt också min tjänare [a]William W. Phelps inneha det ämbete som jag har utsett honom till, och få sin arvedel i landområdet.

41 Och även han behöver omvända sig, för jag, Herren, finner inte behag i honom, för han strävar efter att utmärka sig, och han är inte tillräckligt ödmjuk inför mig.

42 Se, den som har [a]omvänt sig från sina synder, han är [b]förlåten och jag, Herren, [c]kommer inte längre ihåg dem.

43 Härigenom kan ni veta om en människa omvänder sig från sina synder: Se, hon [a]bekänner dem och [b]överger dem.

44 Och nu, sannerligen säger jag er angående återstoden av äldsterna i min kyrka: Tiden har ännu inte kommit, och kommer inte på många år, för dem att få sin arvedel i detta landområde, med mindre de eftertraktar det genom trons bön, och då endast såsom Herren har bestämt det för dem.

45 För se, de ska [a]driva folken samman från jordens ändar.

46 Samla er därför och låt dem som inte har utsetts att bli kvar i detta landområde predika evangeliet i områdena runt omkring, och låt dem därefter återvända till sina hem.

47 Låt dem predika längs vägen och [a]bära vittnesbörd om sanningen överallt och mana de rika, de höga och de låga och de fattiga att omvända sig.

48 Och låt dem bygga upp [a]kyrkor i den mån som jordens invånare omvänder sig.

49 Och låt genom kyrkans röst utse ett ombud för kyrkan i Ohio för att ta emot pengar till köp av mark i [a]Sion.

50 Och jag ger till min tjänare Sidney Rigdon en befallning att han ska ge en [a]skriftlig beskrivning av Sions land, och ett uttalande om Guds vilja såsom Anden ska kungöra den för honom.

51 Och ett brev och en insamlingslista ska överlämnas till alla kyrkorna för att skaffa fram pengar att läggas i biskopens händer, hans egna eller ombudets efter hans gottfinnande eller som han beslutar, till att köpa mark som en arvedel åt Guds barn.

52 För se, sannerligen säger jag er: Herren vill att lärjungarna och människobarnen ska öppna sina hjärtan, ja, så att de kan köpa upp hela detta landområde så snart som tiden tillåter.

53 Se här är visdom. Låt dem göra detta, annars får de ingen [a]arvedel utom genom blodsutgjutelse.

54 Och låt vidare i den mån som mark anskaffas, arbetare av alla slag sändas ut till detta landområde för att arbeta för Guds heliga.

55 Låt allt detta ske med ordning och låt markrättigheterna tid efter annan tillkännages av kyrkans biskop eller ombud.

56 Och låt inte arbetet med att samlas ske med hast, inte heller i flykt, utan låt det ske såsom kyrkans äldster tillråder på konferenserna, enligt den kunskap som de tar emot tid efter annan.

57 Och låt min tjänare Sidney Rigdon helga och inviga detta landområde och platsen för [a]templet till Herren.

58 Och låt kalla till ett konferensmöte, och låt därefter mina tjänare Sidney Rigdon och Joseph Smith den yngre återvända, och likaså Oliver Cowdery med dem, för att fullborda återstoden av det verk som jag har ålagt dem i deras eget landområde och i övrigt såsom konferenserna [a]beslutar.

59 Och låt ingen återvända från detta landområde utan att [a]bära vittnesbörd längs vägen om det han vet och helt visst tror.

60 Låt det som gavs till Ziba Peterson tas ifrån honom, och låt honom stå som medlem i kyrkan och arbeta med sina egna händer tillsammans med bröderna tills han blivit tillräckligt [a]tuktad för alla sina synder, för han bekänner dem inte och han tänker dölja dem.

61 Låt återstoden av denna kyrkas äldster som kommer till detta landområde, av vilka en del är storligen, ja, övermåttan välsignade, även hålla en konferens i detta landområde.

62 Och låt min tjänare Edward Partridge leda konferensen som de ska hålla.

63 Och låt dem även återvända och predika evangeliet längs vägen samt bära vittnesbörd om det som uppenbaras för dem.

64 För sannerligen, ljudet måste gå ut från denna plats till hela världen och till jordens yttersta gränser – evangeliet måste [a]predikas för varje levande varelse, med [b]tecken som följer dem som tror.

65 Och se, Människosonen [a]kommer. Amen.

- ◀1a
L&F 57:1–8.

- ◀2a
Mosiah 2:22.

- ◀b
1 Petr. 4:6.

- ◀c
2 Tess. 1:4.

- ◀d
HFS Motgångar.

- ◀3a
HFS Gud, gudomen.

- ◀b
HFS Härlighet.

- ◀4a
Ps. 30:5; L&F 101:2–7; 103:11–14; 109:76.

- ◀b
HFS Välsigna, välsignad, välsignelse.

- ◀c
HFS Krona; Upphöjelse.

- ◀d
Rom. 8:17–18; L&F 136:31.

- ◀5a
5 Mos. 11:18–19.

- ◀6a
L&F 29:8.

- ◀b
HFS Vittnesbörd.

- ◀7a
HFS Sion.

- ◀8a
HFS Fattiga.

- ◀b
Jes. 25:6.

- ◀11a
Matt. 22:1–14; Upp. 19:9; L&F 65:3.

- ◀b
Luk. 14:16–24.

- ◀13a
Mika 4:2.

- ◀14a
HFS Partridge, Edward.

- ◀15a
1 Kor. 10:12.

- ◀17a
L&F 107:72–74. HFS Biskop.

- ◀b
HFS Guds söner och döttrar.

- ◀18a
HFS Profet.

- ◀21a
Luk. 20:22–26; L&F 98:4–10; TA 1:12. HFS Regering.

- ◀22a
HFS Jesus Kristus; Messias; Tusenårsriket.

- ◀23a
HFS Lagen.

- ◀24a
L&F 51:13; 70:7–11.

- ◀26a
Matt. 24:45–51; L&F 107:99–100.

- ◀27a
HFS Flit; Gärningar.

- ◀28a
HFS Handlingsfrihet.

- ◀29a
HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀30a
Jes. 45:9–10; Hel. 12:6.

- ◀31a
L&F 1:37–38; 82:10.

- ◀32a
L&F 56:3–4.

- ◀33a
L&F 29:45.

- ◀35a
L&F 42:30–32.

- ◀37a
L&F 57:11–12.

- ◀39a
2 Ne. 26:29; L&F 121:34–37.

- ◀40a
HFS Phelps, William W.

- ◀42a
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀b
Jes. 1:18. HFS Förlåta.

- ◀c
Jes. 43:25.

- ◀43a
L&F 19:20; 64:7. HFS Bekänna, bekännelse.

- ◀b
L&F 82:7.

- ◀45a
5 Mos. 33:17. HFS Israel – Israels insamling.

- ◀47a
L&F 68:8.

- ◀48a
DVS kyrkans grenar.

- ◀49a
HFS Sion.

- ◀50a
L&F 63:55–56.

- ◀53a
L&F 63:27–31.

- ◀57a
L&F 57:3; 84:3–5, 31; 97:10–17.

- ◀58a
HFS Allmänt bifall.

- ◀59a
HFS Vittnesbörd.

- ◀60a
HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀64a
HFS Predika.

- ◀b
HFS Tecken.

- ◀65a
HFS Kristi andra ankomst.

KAPITEL 59

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Sion i Jackson County i Missouri den 7 augusti 1831. Före denna uppenbarelse helgades landet såsom Herren hade föreskrivit och platsen för det framtida templet invigdes. Samma dag som uppenbarelsen togs emot dog Polly Knight, Joseph Knight den äldres fru; den första medlemmen i kyrkan som dog i Sion. Tidiga medlemmar beskrev den här uppenbarelsen som ”instruktioner till de heliga om hur man helgar sabbatsdagen och hur man fastar och ber”.

1–4: De trofasta heliga i Sion ska bli välsignade; 5–8: De ska älska och tjäna Herren och hålla hans bud; 9–19: Genom att hålla Herrens dag helig blir de timligt och andligt välsignade; 20–24: De rättfärdiga lovas frid i den här världen och evigt liv i den kommande världen.

1 Se, välsignade är de, säger Herren, som har kommit upp till detta land med [a]blicken endast fäst på min ära i enlighet med mina bud.

2 För de som lever ska [a]ärva jorden och de som [b]dör ska vila från allt sitt arbete, och deras gärningar ska följa dem och de ska få en [c]krona i min Faders [d]boningar som jag har berett åt dem.

3 Ja, välsignade är de vilkas fötter står i Sions land, vilka har åtlytt mitt evangelium, för de ska få jordens goda som lön, och den ska ge avkastning av hela sin [a]kraft.

4 Och de ska även krönas med välsignelser ovanifrån, ja, och med inte så få befallningar, och med [a]uppenbarelser i deras rätta tid – de som är [b]trofasta och [c]flitiga inför mig.

5 Därför ger jag dem ett bud och säger så: Du ska [a]älska Herren din Gud av allt ditt [b]hjärta, med all din förmåga, allt ditt förstånd och all din styrka, och i Jesu Kristi namn ska du [c]tjäna honom.

6 Du ska älska din [a]nästa som dig själv. Du ska inte [b]stjäla, inte heller begå [c]äktenskapsbrott eller [d]dräpa eller göra något som är detta likt.

7 Du ska [a]tacka Herren din Gud för allting.

8 Du ska frambära ett [a]offer åt Herren din Gud i [b]rättfärdighet, ja, ett förkrossat hjärta och en [c]botfärdig ande.

9 Och för att du mera fullständigt ska kunna hålla dig [a]obefläckad av världen ska du gå till bönehuset och offra dina sakrament på min [b]heliga dag.

10 För sannerligen, detta är en dag bestämd åt dig till att vila från ditt arbete och [a]ägna den Allrahögste din andakt.

11 Dock ska du avge dina löften i rättfärdighet, varje dag och alltid.

12 Men kom ihåg att på denna Herrens dag ska du frambära dina [a]offer och sakrament åt den Allrahögste och [b]bekänna dina synder för dina bröder och inför Herren.

13 Och på denna dag ska du inte göra något annat förutom att låta tillreda din föda i hjärtats enkelhet så att din [a]fasta kan bli fullkomlig, eller med andra ord så att din [b]glädje kan bli fullkomlig.

14 Sannerligen, detta är fasta och bön, eller med andra ord glädje och bön.

15 Och i den mån som ni gör detta med [a]tacksägelse, med [b]glada [c]hjärtan och ansikten, inte med mycket [d]skratt, för detta är synd, utan med ett glatt hjärta och ett glatt ansikte –

16 sannerligen säger jag att i den mån som ni gör detta är jordens fullhet er, djuren på marken och fåglarna i luften och allt som klättrar i träden och går på marken.

17 Ja, örterna och det goda som kommer ur jorden, antingen till föda eller till kläder, eller till hus eller till lador, eller till fruktträdgårdar eller till trädgårdar eller till vingårdar,

18 ja, allt som kommer ur [a]jorden i sin tid är skapat för människans nytta och användning, både för att behaga ögat och glädja hjärtat,

19 ja, till föda och till kläder, till smak och till doft, för att stärka kroppen och uppliva själen.

20 Och det behagar Gud att han har gett allt detta åt människan, ty för detta ändamål skapades det för att brukas med omdöme, inte omåttligt, inte heller genom rofferi.

21 Och i intet [a]förtörnar människan Gud, eller mot ingen är hans vrede upptänd, utom mot dem som inte [b]erkänner hans hand i allt och inte lyder hans befallningar.

22 Se, detta är enligt lagen och profeterna. Besvära mig därför inte mera om denna sak,

23 utan lär att den som gör [a]rättfärdighetens gärningar ska få sin [b]lön, ja, [c]frid i den här världen och [d]evigt liv i den kommande världen.

24 Jag, Herren, har talat det, och Anden bär vittne därom. Amen.

- ◀1a
Matt. 6:22–24; L&F 88:67.

- ◀2a
Matt. 5:5; L&F 63:20, 48–49.

- ◀b
Upp. 14:13. HFS Döden, den fysiska; Paradiset.

- ◀c
HFS Krona; Upphöjelse.

- ◀d
Joh. 14:2; L&F 72:4; 76:111; 81:6; 98:18.

- ◀3a
1 Mos. 4:12; Mose 5:37.

- ◀4a
L&F 42:61; 76:7; 98:12; 121:26–29. HFS Uppenbarelse.

- ◀b
HFS Värdig, värdighet.

- ◀c
HFS Flit.

- ◀5a
5 Mos. 11:1; Matt. 22:37; Moro. 10:32; L&F 20:19. HFS Kärlek.

- ◀b
HFS Hjärta.

- ◀c
HFS Tjänande.

- ◀6a
HFS Gemenskap.

- ◀b
HFS Stjäla, stöld.

- ◀c
HFS Äktenskapsbrott.

- ◀d
HFS Mord.

- ◀7a
Ps. 92:1; Alma 37:37; L&F 46:32. HFS Tacksam, tacksamhet, tacksägelse.

- ◀8a
HFS Offer.

- ◀b
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀c
HFS Förkrossat hjärta.

- ◀9a
Jak. 1:27.

- ◀b
HFS Sabbatsdagen.

- ◀10a
HFS Tillbe, tillbedjan.

- ◀12a
DVS offergåvor, antingen i form av tid, förmågor eller medel, i Guds och medmänniskors tjänst. HFS Offer.

- ◀b
HFS Bekänna, bekännelse.

- ◀13a
HFS Fasta.

- ◀b
HFS Glädje.

- ◀15a
HFS Tacksam, tacksamhet, tacksägelse.

- ◀b
2 Mos. 25:2; L&F 64:34.

- ◀c
Ords. 17:22.

- ◀d
L&F 88:69.

- ◀18a
HFS Jorden.

- ◀21a
HFS Kränka.

- ◀b
Job 1:21.

- ◀23a
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀b
HFS Välsigna, välsignad, välsignelse.

- ◀c
Matt. 11:28–30. HFS Fred; Frid.

- ◀d
L&F 14:7.

KAPITEL 60

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Independence i Jackson County i Missouri den 8 augusti 1831. Vid det här tillfället ville de äldster som hade rest till Jackson County och deltagit i invigningen av platsen och tempelplatsen veta hur de skulle handla.

1–9: Äldsterna ska predika evangeliet i de ogudaktigas församlingar; 10–14: De ska inte slösa bort sin tid, inte heller gräva ner sina talenter; 15–17: De kan tvätta sina fötter som ett vittnesbörd mot dem som förkastar evangeliet.

1 Se, så säger Herren till sin kyrkas äldster, vilka raskt ska återvända till det område varifrån de kom: Se, det behagar mig, att ni har kommit hit upp,

2 men i några finner jag inte behag, för de vill inte öppna sin [a]mun, i stället [b]gömmer de på grund av [c]fruktan för människor den talent som jag har gett dem. Ve sådana, för min vrede är upptänd mot dem.

3 Och det ska ske att om de inte är mer trofasta mot mig, ska även det de har [a]tas ifrån dem.

4 För jag, Herren, regerar i himlarna ovan och bland jordens [a]härar. Och på den dag när jag ska samla mina [b]ädelstenar ska alla människor veta vad det är som vittnar om Guds kraft.

5 Men jag vill sannerligen tala till er om er färd till det område varifrån ni kom. Låt bygga en båt, eller köp en, som det synes er gott, det gör mig detsamma, och påbörja raskt er resa till den plats som heter S:t Louis.

6 Och låt mina tjänare Sidney Rigdon, Joseph Smith den yngre och Oliver Cowdery fortsätta färden därifrån till Cincinnati.

7 Och låt dem där höja sin röst och förkunna mitt ord med hög röst, utan vrede eller tvivel, och lyfta upp heliga händer över dem. För jag kan göra er [a]heliga, och era synder är er [b]förlåtna.

8 Och låt de övriga påbörja sin resa från S:t Louis, två och två, och predika ordet, men utan hast, bland de ogudaktigas församlingar, tills de återvänder till de församlingar varifrån de kom.

9 Och allt detta till förmån för församlingarna, för i den avsikten har jag sänt dem.

10 Och låt min tjänare [a]Edward Partridge skänka en del av pengarna som jag har gett honom till mina äldster som har fått befallning att återvända.

11 Och den som kan, låt honom betala tillbaka dem genom ombudet, och den som inte kan, av honom krävs det inte.

12 Och nu talar jag om de övriga som ska komma till detta land.

13 Se, de har sänts ut för att predika mitt evangelium i de ogudaktigas församlingar. Därför ger jag dem en befallning som lyder: Du ska inte [a]slösa bort din tid, inte heller ska du gräva ner din [b]talent så att den inte blir känd.

14 Och sedan du har kommit upp till Sions land och förkunnat mitt ord, ska du raskt återvända och förkunna mitt ord bland de ogudaktigas församlingar, inte i hast, inte heller i [a]vrede eller med stridighet.

15 Och skaka av [a]dammet under era fötter mot dem som inte tar emot er, inte i deras närvaro så att du förtörnar dem, utan i hemlighet, och tvätta dina fötter som ett vittnesbörd mot dem på domens dag.

16 Se, detta är tillräckligt för er, och hans vilja som har sänt er.

17 Och genom min tjänare Joseph Smith den yngres mun ska det tillkännages angående Sidney Rigdon och Oliver Cowdery. Det övriga ska tillkännages härefter. Ske alltså. Amen.

- ◀2a
Ef. 6:19–20.

- ◀b
Luk. 8:16, 18.

- ◀c
Matt. 25:14–30. HFS Fruktan – Fruktan för människor.

- ◀3a
Mark. 4:25; L&F 1:33.

- ◀4a
Alma 43:50.

- ◀b
Jes. 62:3; Sak. 9:16; Mal. 3:17; L&F 101:3.

- ◀7a
HFS Helighet.

- ◀b
HFS Förlåta.

- ◀10a
HFS Partridge, Edward.

- ◀13a
L&F 42:42. HFS Lat, lättja.

- ◀b
Matt. 25:24–30; L&F 82:18.

- ◀14a
Ords. 14:29.

- ◀15a
Matt. 10:14; Luk. 9:5; Apg. 13:51; L&F 24:15; 75:20; 84:92.

KAPITEL 61

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith på Missouriflodens strand vid McIlwaine’s Bend den 12 augusti 1831. På återfärden till Kirtland hade profeten och tio äldster rest nerför Missourifloden i kanoter. På resans tredje dag fick de uppleva många faror. Äldste William W. Phelps såg i en syn på ljusa dagen fördärvaren fara fram med kraft över vattnens yta.

1–12: Herren har fastslagit att många förödelser ska äga rum på vattnen; 13–22: Vattnen förbannades av Johannes, och fördärvaren far fram över dess yta; 23–29: Några har makt att befalla över vattnen; 30–35: Äldsterna ska resa två och två och predika evangeliet; 36–39: De ska bereda sig för Människosonens ankomst.

1 Se, och lyssna till hans röst som har all [a]makt, som är från evighet till evighet, ja, [b]Alfa och Omega, begynnelsen och änden.

2 Se, sannerligen så säger Herren till er, o ni min kyrkas äldster, som är församlade på denna plats, vilkas synder nu är er förlåtna, för jag, Herren, [a]förlåter synder och är [b]barmhärtig mot dem som [c]bekänner sina synder med ödmjuka hjärtan.

3 Men sannerligen säger jag er att det inte är nödvändigt att hela detta sällskap av mina äldster ska färdas snabbt på vattnen, medan invånarna på båda sidor förgås i otro.

4 Dock tillät jag det så att ni kan bära era vittnesbörd. Se, det finns många faror på vattnen och i synnerhet härefter,

5 för jag, Herren, har i min vrede fastslagit att många förödelser ska äga rum på vattnen, ja, och i synnerhet på dessa vatten.

6 Dock är allt kött i min hand, och den ibland er som är trofast ska inte förgås på grund av vattnen.

7 Därför är det nödvändigt att min tjänare Sidney Gilbert och min tjänare [a]William W. Phelps hastar med sitt uppdrag och sin mission.

8 Dock ville jag inte tillåta er att skiljas åt förrän ni blivit [a]tuktade för alla era synder, så att ni kan bli ett och så att ni inte förgås i [b]ogudaktighet.

9 Men se, sannerligen säger jag: Det är min vilja att ni ska skiljas åt. Låt därför mina tjänare Sidney Gilbert och William W. Phelps förena sig med sitt tidigare ressällskap, och låt dem i hast påbörja sin resa, så att de kan fullgöra sin mission. Och genom tro ska de segra.

10 Och i den mån de är trofasta ska de bli bevarade, och jag, Herren, ska vara med dem.

11 Och låt de övriga ta med sig vad de behöver av kläder.

12 Låt min tjänare Sidney Gilbert ta med sig det som de inte behöver, såsom ni kommer överens.

13 Och se, nu gav jag för ert [a]bästa en [b]befallning rörande detta. Och jag, Herren, ska gå till rätta med er som med människorna i forna dagar.

14 Se, jag, Herren, välsignade i begynnelsen [a]vattnen, men i de sista dagarna [b]förbannade jag vattnen genom min tjänare Johannes mun.

15 Därför ska dagar komma, då intet kött ska vara säkert på vattnen.

16 Och i kommande dagar ska det sägas att ingen ska kunna fara upp till Sions land på vattnen, utom den som är uppriktig i hjärtat.

17 Och liksom jag, Herren, i begynnelsen [a]förbannade marken, på samma sätt har jag i de sista dagarna välsignat den, i sin tid, till nytta för mina heliga, så att de kan ta del av dess fetma.

18 Och nu ger jag er en befallning att det jag säger till en, säger jag till alla, för att ni ska varna era bröder för dessa vatten, så att de inte kommer resande på dem, så att inte tron sviker och de fångas i snaror.

19 Jag, Herren, har beslutat det, och fördärvaren far fram över dess yta, och jag återkallar inte beslutet.

20 Jag, Herren, var i går vred på er, men i dag är min vrede bortvänd.

21 Låt därför dem om vilka jag har sagt att de i hast skulle påbörja sin resa – åter säger jag till er: Låt dem i hast påbörja sin resa.

22 Och efter en kort tid gör det mig detsamma om de reser till sjöss eller till lands, förutsatt att de fullgör sin mission. Låt det ske såsom det härefter tillkännages för dem efter deras eget omdöme.

23 Och nu angående mina tjänare Sidney Rigdon, Joseph Smith den yngre och Oliver Cowdery: Låt dem inte ännu en gång färdas på vattnen, utom på kanalen, på väg till sina hem. Eller med andra ord: De ska inte färdas på vattnen, om det inte sker på kanalen.

24 Se, jag, Herren, har bestämt en väg som mina heliga ska resa, och se, detta är vägen: När de lämnar kanalen ska de färdas till lands, eftersom de har fått befallning att resa och fara upp till Sions land.

25 Och de ska i likhet med Israels barn [a]slå upp sina tält längs vägen.

26 Och se, denna befallning ska ni ge till alla era bröder.

27 Men den som har fått sig [a]makt given att befalla över vattnen, honom är det genom Anden givet att få veta alla hans vägar.

28 Låt honom därför göra som den levande Gudens Ande befaller honom, vare sig på land eller på vattnen, såsom det återstår för mig att göra härefter.

29 Och till er är färdvägen för de heliga given, eller vägen som de heliga i Herrens läger ska färdas.

30 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Mina tjänare Sidney Rigdon, Joseph Smith den yngre och Oliver Cowdery ska inte öppna sin mun i de ogudaktigas församlingar förrän de anländer till Cincinnati.

31 Och där ska de höja sin röst till Gud mot det folket, ja, till honom vars vrede är upptänd emot deras ogudaktighet, ett folk som är nära nog [a]moget för undergång.

32 Och låt dem därifrån bege sig till sina bröders församlingar, för deras arbete behövs nu mycket mer bland dem än bland de ogudaktigas församlingar.

33 Och nu angående de övriga: Låt dem resa och [a]förkunna ordet bland de ogudaktigas församlingar, i den mån det blir givet.

34 Och i den mån de gör detta ska de [a]rena sina kläder och de ska vara obefläckade inför mig.

35 Och låt dem resa tillsammans eller [a]två och två såsom det synes dem gott. Låt bara inte mina tjänare Reynolds Cahoon och Samuel H. Smith, i vilka jag finner gott behag, skiljas åt förrän de återvänder till sina hem, och detta i en för mig vis avsikt.

36 Och se, sannerligen säger jag er, och det jag säger till en säger jag till alla: Var vid gott mod, [a]små barn, för jag är [b]mitt ibland er och jag har inte [c]övergett er.

37 Och i den mån ni har ödmjukat er inför mig tillhör [a]rikets välsignelser er.

38 Fäst bältet om era höfter och var [a]vaksamma och allvarliga, och se fram emot Människosonens ankomst, för han kommer i en stund ni inte anar.

39 [a]Be alltid så att ni inte faller för [b]frestelser, så att ni kan uthärda dagen för hans ankomst, vare sig i livet eller i döden. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Kraft, makt.

- ◀b
HFS Alfa och Omega.

- ◀2a
Mosiah 4:10–11. HFS Förlåta.

- ◀b
HFS Barmhärtig, barmhärtighet.

- ◀c
HFS Bekänna, bekännelse.

- ◀7a
HFS Phelps, William W.

- ◀8a
HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀b
HFS Ogudaktig, ogudaktighet.

- ◀13a
L&F 21:6.

- ◀b
HFS Guds bud och befallningar.

- ◀14a
1 Mos. 1:20.

- ◀b
Upp. 8:8–11.

- ◀17a
Mose 4:23.

- ◀25a
4 Mos. 9:18.

- ◀27a
HFS Kraft, makt; Prästadöme.

- ◀31a
Alma 37:31; Hel. 13:14; L&F 101:11.

- ◀33a
HFS Predika; Vittna.

- ◀34a
2 Ne. 9:44; Jakob 2:2; Mosiah 2:28.

- ◀35a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀36a
Joh. 13:33.

- ◀b
Matt. 18:20.

- ◀c
Jes. 41:15–17; 1 Ne. 21:14–15.

- ◀37a
L&F 50:35.

- ◀38a
HFS Vakta, väktare.

- ◀39a
HFS Bön.

- ◀b
HFS Fresta, frestelser.

KAPITEL 62

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith på Missouriflodens strand i Chariton i Missouri den 13 augusti 1831. Denna dag mötte profeten och hans skara, som var på väg från Independence till Kirtland, flera äldster som var på väg till Sions land, och efter glada hälsningar tog han emot denna uppenbarelse.

1–3: Vittnesbörd upptecknas i himlen; 4–9: Äldsterna ska färdas och predika efter eget omdöme och såsom Anden leder dem.

1 Se, och lyssna, o ni min kyrkas äldster, säger Herren er Gud, ja, Jesus Kristus er [a]förespråkare, som känner människornas svaghet och vet hur han ska [b]hjälpa dem som [c]frestas.

2 Och sannerligen, mina ögon skådar dem som ännu inte har farit upp till Sions land, varför er mission ännu inte är fullgjord.

3 Dock är ni välsignade, för det [a]vittnesbörd som ni har burit är [b]upptecknat i himlen så att änglarna kan se det, och de gläder sig över er, och era [c]synder är er förlåtna.

4 Och fortsätt nu er färd. Samlas i [a]Sions land och håll ett möte och gläds med varandra och offra ett sakrament åt den Allrahögste.

5 Och sedan kan ni återvända för att bära vittnesbörd, ja, i samlad grupp eller två och två som det synes er gott, det gör mig detsamma. Var blott trofasta och [a]förkunna glada budskap för jordens invånare eller bland de ogudaktigas församlingar.

6 Se jag, Herren, har fört er samman så att löftet kan uppfyllas om att de trofasta bland er ska bevaras och glädjas med varandra i Missouris land. Jag, Herren, ger löften till de trofasta och kan inte [a]ljuga.

7 Om några bland er önskar färdas på hästar eller på mulåsnor eller i vagnar, så är jag, Herren, villig att låta er få denna välsignelse om ni tar emot den från Herrens hand med [a]tacksamt hjärta i fråga om allting.

8 Det återstår för er att handla efter ert omdöme och Andens ledning.

9 Se, [a]riket är ert. Och se och ge akt, jag är alltid [b]med de trofasta. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
L&F 45:3–4. HFS Förespråkare.

- ◀b
Hebr. 2:18; Alma 7:12.

- ◀c
HFS Fresta, frestelser.

- ◀3a
Luk. 12:8–9. HFS Vittnesbörd.

- ◀b
HFS Livets bok.

- ◀c
L&F 84:61.

- ◀4a
L&F 57:1–2.

- ◀5a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀6a
Eth. 3:12.

- ◀7a
HFS Tacksam, tacksamhet, tacksägelse.

- ◀9a
L&F 61:37.

- ◀b
Matt. 28:20.

KAPITEL 63

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 30 augusti 1831. Profeten, Sidney Rigdon och Oliver Cowdery hade anlänt till Kirtland den 27 augusti efter sitt besök i Missouri. Joseph Smiths historia beskriver denna uppenbarelse: ”Under dessa kyrkans första dagar fanns det en stor iver att få Herrens ord om varje ämne som på något sätt angick vår frälsning. Och eftersom Sions land nu var det viktigaste timliga målet inom synhåll, bad jag Herren om ytterligare upplysningar om de heligas insamling och inköp av mark och andra angelägenheter.”

1–6: En vredens dag ska komma över de ogudaktiga; 7–12: Tecken kommer av tro; 13–19: De som begått äktenskapsbrott i hjärtat ska förneka tron och kastas i sjön av eld; 20: De trofasta ska få en arvedel på den förklarade jorden; 21: En fullständig redogörelse för händelserna på förklaringsberget har ännu inte uppenbarats; 22–23: De lydiga tar emot rikets hemligheter; 24–31: Arvedelar i Sion ska inköpas; 32–35: Herren påbjuder krig och de ogudaktiga dräper de ogudaktiga; 36–48: De heliga ska samlas till Sion och skaffa pengar till att bygga upp det; 49–54: Välsignelser försäkras de trofasta vid Kristi andra ankomst, i uppståndelsen och under tusenårsriket; 55–58: Detta är en varningens dag; 59–66: Herrens namn missbrukas av dem som brukar det utan myndighet.

1 Hör, o ni folk, och öppna era hjärtan och låna mig ert öra, ni fjärran ifrån. Och lyssna, ni som kallar er Herrens folk, och hör Herrens ord och hans vilja rörande er.

2 Ja, sannerligen säger jag: Hör hans ord vars vrede är upptänd mot de ogudaktiga och [a]upproriska,

3 och som behagar ta alla dem som han [a]tar och bevarar dem levande som han behagar bevara,

4 som efter sin egen vilja och behag bygger upp och förgör när han behagar samt är i stånd att störta själen ner till helvetet.

5 Se, jag, Herren, låter höra min röst och den ska åtlydas.

6 Därför, sannerligen säger jag: Låt de ogudaktiga ta sig i akt och låt de upproriska frukta och bäva, och låt de icke troende tillsluta sina munnar, för [a]vredens dag ska komma över dem som en [b]virvelvind, och allt kött ska [c]veta att jag är Gud.

7 Och den som söker efter tecken han ska se [a]tecken, men inte till frälsning.

8 Sannerligen säger jag er: Det finns några bland er som söker efter tecken, och sådana har funnits ända från begynnelsen,

9 men se, tro kommer inte av tecken, utan tecken följer dem som tror.

10 Ja, tecken kommer av [a]tro och inte enligt människors vilja, inte heller som det behagar dem, utan enligt Guds vilja.

11 Ja, tecken kommer av tro som leder till kraftgärningar, för utan [a]tro kan ingen människa behaga Gud, och i den som Gud vredgas på finner han inte behag. Därför visar han inga tecken för dem utom i [b]vrede till deras [c]fördömelse.

12 Därför finner jag, Herren, inte behag i dem bland er som har sökt efter tecken och under för att kunna tro, och inte till förmån för människorna och till min ära.

13 Dock ger jag befallningar, och många har vänt sig bort från mina befallningar och har inte lytt dem.

14 Det fanns [a]äktenskapsbrytare och äktenskapsbryterskor bland er, varav några har vänt sig bort från er, och andra finns kvar hos er, vilket härefter ska uppdagas.

15 Låt sådana akta sig och raskt omvända sig, så att inte domen kommer över dem som en snara, och deras dårskap uppenbaras och deras gärningar följer dem inför alla människors ögon.

16 Och sannerligen säger jag er, som jag förut har sagt: Den som [a]ser med [b]begär på en kvinna, eller om någon begår [c]äktenskapsbrott i sitt hjärta, ska de inte ha Anden utan ska förneka tron och ska frukta.

17 Därför har jag, Herren, sagt att de [a]räddhågade och icke troende och alla [b]lögnare, och alla som älskar och [c]utövar lögn, och horkarlen och trollkarlen, ska få sin del i den [d]sjö som brinner med eld och svavel, vilket är den [e]andra döden.

18 Sannerligen säger jag att de inte ska ha någon del i den [a]första uppståndelsen.

19 Och se, nu säger jag, Herren, till er att ni inte är [a]rättfärdigade, eftersom sådant förekommer bland er.

20 Men den som [a]håller ut i tro och gör min vilja, han ska segra och ska få en [b]arvedel på jorden när förklaringens dag kommer,

21 när [a]jorden ska [b]förklaras, ja, efter den förebild som visades för mina apostlar på [c]berget, varom ni ännu inte fått fullständig redogörelse.

22 Och se, sannerligen säger jag er, att eftersom jag sa att jag skulle tillkännage min vilja för er ska jag tillkännage den för er, men inte i form av befallning, för det finns många som inte vinnlägger sig om att lyda mina befallningar.

23 Men åt den som lyder mina befallningar ska jag ge mitt rikes [a]hemligheter, och dessa ska i honom bli en källa av [b]levande vatten som [c]väller upp till evigt liv.

24 Och se, detta är Herrens er Guds vilja rörande sina heliga, att de ska samlas i Sions land, inte i hast, för att det inte ska uppstå förvirring som för med sig farsoter.

25 Se, [a]Sions land – jag, Herren, håller det i mina egna händer,

26 ändå ger jag, Herren, [a]kejsaren det som tillhör kejsaren.

27 Därför vill jag, Herren, att ni ska köpa marken så att ni har övertaget över världen, så att ni kan ställa anspråk på världen, så att de inte kan hetsas till vrede.

28 För [a]Satan inger dem i deras hjärtan att vredgas mot er och att utgjuta blod.

29 Därför kan Sions land inte förvärvas utom genom köp eller genom blod, annars finns det ingen arvedel för er.

30 Och om det sker genom köp, se, då är ni välsignade.

31 Och om det sker genom blod, se, då är era fiender över er, eftersom ni har förbjudits att utgjuta blod, och ni ska gisslas från stad till stad, och från synagoga till synagoga, och endast några få ska finnas kvar att ta emot en arvedel.

32 Jag, Herren, är vred på de ogudaktiga. Jag undanhåller min Ande för jordens invånare.

33 Jag har i min vrede svurit och påbjudit [a]krig på jordens yta, och de ogudaktiga ska dräpa de ogudaktiga, och fruktan ska komma över var och en,

34 och även de [a]heliga ska knappast undkomma. Dock är jag, Herren, med dem, och jag ska [b]komma ner i himlen från min Faders närhet och förtära de [c]ogudaktiga med outsläcklig [d]eld.

35 Och se, detta sker ännu inte, men snart.

36 Och eftersom jag, Herren, nu har påbjudit allt detta på jordens yta, vill jag att mina heliga ska samlas i Sions land,

37 och att var och en ska ta [a]rättfärdigheten i sina händer och trofastheten om sina höfter samt höja en varningens [b]röst till jordens invånare, och både med ord och med flykt förkunna att [c]ödeläggelse ska komma över de ogudaktiga.

38 Låt därför mina lärjungar i Kirtland som bor på denna gård ordna sina timliga angelägenheter.

39 Låt min tjänare Titus Billings som har uppsikt däröver göra sig av med marken, så att han när våren kommer är redo att påbörja sin resa till Sions land tillsammans med dem som bor på den, med undantag av dem som jag ska spara åt mig själv, som inte ska ge sig av förrän jag befaller dem.

40 Och låt alla pengar som kan undvaras, det gör mig detsamma om det är litet eller mycket, sändas upp till Sions land, till dem som jag har utsett att ta emot dem.

41 Se jag, Herren, ska ge min tjänare Joseph Smith den yngre makt, så att han blir i stånd att genom Anden [a]urskilja dem som ska fara upp till Sions land och dem av mina lärjungar som ska stanna kvar.

42 Låt min tjänare Newel K. Whitney behålla sin handelsbod, eller med andra ord handelsboden, ännu en liten tid.

43 Men låt honom skänka alla pengar han kan skänka, så att de kan sändas upp till Sions land.

44 Se, detta ligger i hans egna händer, låt honom handla med visdom.

45 Sannerligen säger jag: Låt honom ordineras till ombud för lärjungarna som ska stanna kvar, och låt honom ordineras till denna myndighet.

46 Och besök nu raskt församlingarna tillsammans med min tjänare Oliver Cowdery och förklara detta för dem. Se, det är min vilja att skaffa fram pengarna alldeles som jag har föreskrivit.

47 Den som är [a]trofast och håller ut ska övervinna världen.

48 Den som sänder upp skatter till Sions land ska få en [a]arvedel i den här världen och hans gärningar ska följa honom, och likaså en lön i den kommande världen.

49 Ja, och välsignade är de [a]döda som härefter dör i Herren. När Herren kommer, och det gamla [b]förgås och allt blir nytt, då ska de [c]uppstå från de döda och ska därefter inte [d]dö, och de ska få en arvedel inför Herren i den heliga staden.

50 Och [a]välsignad är den som lever när Herren kommer och som har bevarat tron. Ändå är det för honom bestämt att [b]dö när han har uppnått en människas ålder.

51 Därför [a]ska barn [b]växa upp tills de blir gamla. Gamla män ska dö, men de ska inte sova i stoftet, utan de ska [c]förvandlas i ett ögonblick.

52 Därför, av den orsaken, predikade apostlarna de dödas uppståndelse för världen.

53 Det är detta som ni måste hoppas på. Och enligt Herrens talesätt är det nu [a]nära för handen och sker i en kommande tid, ja, på dagen för Människosonens ankomst.

54 Och fram till den stunden kommer det att finnas oförståndiga [a]jungfrur bland de förståndiga. Och i den stunden kommer de rättfärdiga och orättfärdiga att helt skiljas åt. Och på den dagen ska jag sända mina änglar att [b]plocka ut de ogudaktiga och kasta dem i outsläcklig eld.

55 Och se, sannerligen säger jag er: Jag, Herren, finner inte behag i min tjänare [a]Sidney Rigdon. Han [b]upphöjde sig i sitt hjärta och tog inte emot råd, utan bedrövade Anden.

56 Därför är hans [a]skrivelse inte godtagbar för Herren, och han ska utfärda en annan. Och om Herren inte antar den, se, då ska han inte längre verka i det ämbete vartill jag har utsett honom.

57 Och vidare: Sannerligen säger jag er: [a]De som har en önskan i sitt hjärta att i ödmjukhet [b]mana syndare till omvändelse, låt dem ordineras till denna myndighet,

58 för detta är en varningens dag och inte en dag för många ord. För jag, Herren, kommer inte att låta mig gäckas i de sista dagarna.

59 Se, jag är ovanifrån och min makt breder ut sig nedantill. Jag är över allt och i allt och genom allt och [a]utforskar allt, och den dag kommer då allt ska underställas mig.

60 Se, jag är [a]Alfa och Omega, ja, Jesus Kristus.

61 Låt därför alla människor ge akt på hur de tar mitt [a]namn på sina läppar –

62 för se, sannerligen säger jag, att det finns många som är under denna fördömelse, som brukar Herrens namn och missbrukar det, eftersom de inte har myndighet därtill.

63 Låt därför kyrkan omvända sig från sina synder och jag, Herren, ska kännas vid dem, annars ska de avskäras.

64 Kom ihåg att det som kommer ovanifrån är [a]heligt och måste [b]talas med försiktighet och enligt Andens maningar. Och i detta ligger ingen fördömelse, och Anden får ni [c]genom bön, men utan detta kvarstår fördömelsen.

65 Låt mina tjänare Joseph Smith den yngre och Sidney Rigdon söka sig ett hem, såsom de undervisas av Anden genom [a]bön.

66 Det återstår att övervinna detta med tålamod så att sådana kan få en långt större [a]härlighet, som väger [b]tungt och varar i evighet, i annat fall en större fördömelse. Amen.

- ◀2a
HFS Uppror, upproriskhet.

- ◀3a
HFS Döden, den fysiska.

- ◀6a
HFS Kristi andra ankomst; Rättvisa.

- ◀b
Jer. 30:23.

- ◀c
Jes. 49:26.

- ◀7a
L&F 46:9. HFS Tecken.

- ◀10a
Moro. 7:37. HFS Tro.

- ◀11a
Hebr. 11:6.

- ◀b
L&F 35:11.

- ◀c
L&F 88:65.

- ◀14a
L&F 42:24–25.

- ◀16a
Matt. 5:27–28; L&F 42:23–26.

- ◀b
HFS Begär.

- ◀c
HFS Äktenskapsbrott.

- ◀17a
Upp. 21:8.

- ◀b
HFS Lögn.

- ◀c
Upp. 22:15; L&F 76:103.

- ◀d
Upp. 19:20; 2 Ne. 9:8–19, 26; 28:23; Jakob 6:10; Alma 12:16–18; L&F 76:36. HFS Helvetet.

- ◀e
HFS Döden, den andliga.

- ◀18a
Upp. 20:6.

- ◀19a
HFS Rättfärdiggöra, rättfärdiggörelse.

- ◀20a
L&F 101:35.

- ◀b
Matt. 5:5; L&F 59:2; 88:25–26.

- ◀21a
HFS Jorden – Jordens slutliga tillstånd.

- ◀b
HFS Världen – Världens ände.

- ◀c
Matt. 17:1–3.

- ◀23a
Alma 12:9–11; L&F 42:61; 84:19; 107:18–19.

- ◀b
HFS Levande vatten.

- ◀c
Joh. 4:14.

- ◀25a
HFS Sion.

- ◀26a
Luk. 20:25; L&F 58:21–23. HFS Regering.

- ◀28a
HFS Djävulen.

- ◀33a
HFS Krig.

- ◀34a
HFS Helig.

- ◀b
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀c
Matt. 3:12; 2 Ne. 26:6; L&F 45:57; 64:24; 101:23–25, 66. HFS Ogudaktig, ogudaktighet.

- ◀d
HFS Eld.

- ◀37a
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀b
L&F 1:4.

- ◀c
Jes. 47:11.

- ◀41a
HFS Urskillningens gåva.

- ◀47a
Mosiah 2:41; L&F 6:13.

- ◀48a
L&F 101:18.

- ◀49a
Upp. 14:13; L&F 42:44–47.

- ◀b
2 Kor. 5:17.

- ◀c
HFS Uppståndelse.

- ◀d
Upp. 21:4; Alma 11:45; L&F 88:116. HFS Odödlig, odödlighet.

- ◀50a
HFS Välsigna, välsignad, välsignelse.

- ◀b
HFS Döden, den fysiska.

- ◀51a
HFS Tusenårsriket.

- ◀b
Jes. 65:20–22; L&F 45:58; 101:29–31.

- ◀c
1 Kor. 15:51–52; L&F 43:32.

- ◀53a
L&F 35:15.

- ◀54a
Matt. 25:1–13; L&F 45:56–59.

- ◀b
Mosiah 16:2.

- ◀55a
HFS Rigdon, Sidney.

- ◀b
HFS Högmod.

- ◀56a
L&F 58:50.

- ◀57a
L&F 4:3–6.

- ◀b
L&F 18:14–15. HFS Missionsverksamhet; Varna, varning.

- ◀59a
1 Kor. 2:10.

- ◀60a
HFS Alfa och Omega.

- ◀61a
HFS Vanvördig, vanvördighet.

- ◀64a
HFS Helig, heligt.

- ◀b
HFS Vördnad.

- ◀c
L&F 42:14.

- ◀65a
HFS Bön.

- ◀66a
Rom. 8:18; L&F 58:4; 136:31.

- ◀b
2 Kor. 4:17.

KAPITEL 64

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till kyrkans äldster, i Kirtland i Ohio den 11 september 1831. Profeten gjorde sig redo att flytta till Hiram i Ohio för att återuppta översättningen av Bibeln, ett arbete som hade lagts åt sidan medan han var i Missouri. En grupp bröder som hade fått befallning att resa till Sion (Missouri) var ivrigt upptagna med förberedelser för att kunna resa i oktober. Under denna bråda tid togs uppenbarelsen emot.

1–11: De heliga befalls att förlåta varandra, annars vilar det en större synd på dem; 12–22: De som inte omvänder sig ska föras fram inför kyrkan; 23–25: Den som betalar sitt tionde kommer inte att brinna vid Herrens ankomst; 26–32: De heliga varnas för att sätta sig i skuld; 33–36: De upproriska kommer att avskäras från Sion; 37–40: Kyrkan ska döma nationerna; 41–43: Sion ska blomstra.

1 Se, så säger Herren er Gud, till er, o ni min kyrkas äldster: Lyssna och hör och ta emot min vilja rörande er.

2 För sannerligen säger jag er: Jag vill att ni ska [a]övervinna världen. Därför kommer jag att ha [b]medlidande med er.

3 Det finns några bland er som har syndat, men sannerligen säger jag: För denna enda gång, för min egen [a]härlighets och för själarnas frälsnings skull, har jag [b]förlåtit er era synder.

4 Jag ska vara barmhärtig mot er, för jag har gett er riket.

5 Och [a]nycklarna till rikets hemligheter ska inte tas ifrån min tjänare Joseph Smith den yngre genom de medel jag har bestämt så länge han lever, om han lyder mina [b]förordningar.

6 Det finns några som har sökt sak mot honom men utan grund.

7 Inte desto mindre har han syndat. Men sannerligen säger jag er: Jag, Herren, [a]förlåter deras synder som [b]bekänner sina synder inför mig och ber om förlåtelse och som inte har syndat till [c]döds.

8 Mina lärjungar i forna dagar sökte [a]sak mot varandra och förlät inte varandra i sina hjärtan. Och för detta onda led de bedrövelser och [b]tuktades svårt.

9 Därför säger jag er att ni bör [a]förlåta varandra, för den som inte [b]förlåter sin broder hans överträdelser är fördömd inför Herren, för den större synden vilar på honom.

10 Jag, Herren, [a]förlåter den jag vill förlåta, men av er krävs det att ni [b]förlåter alla människor.

11 Och ni bör säga i era hjärtan: ”Låt Gud [a]döma mellan mig och dig och löna dig efter dina [b]gärningar.”

12 Och den som inte omvänder sig från sina synder, och inte bekänner dem, ska ni föra fram inför [a]kyrkan och behandla honom som skriften säger er, antingen genom bud eller genom uppenbarelse.

13 Och detta ska ni göra så att Gud kan förhärligas – inte så att ni inte förlåter, eftersom ni saknar medlidande, utan för att ni ska kunna bli rättfärdigade i lagens ögon, så att ni inte förtörnar honom som är er lagstiftare.

14 Sannerligen säger jag: Av den orsaken ska ni göra detta.

15 Se jag, Herren, blev vred på Ezra Booth som var min tjänare och även på min tjänare Isaac Morley, för de höll inte lagen, inte heller befallningen.

16 I sina hjärtan sökte de det som är ont, och jag, Herren, undanhöll min Ande. De [a]fördömde det som ont, vari det inte fanns något ont. Dock har jag förlåtit min tjänare Isaac Morley,

17 och även min tjänare [a]Edward Partridge. Se, han har syndat och [b]Satan försöker förgöra hans själ, men när detta blir tillkännagivet för dem och de omvänder sig från det onda, ska de få förlåtelse.

18 Och se, sannerligen säger jag att jag finner det nödvändigt att min tjänare Sidney Gilbert om några veckor återvänder till sin verksamhet och till sitt uppdrag som ombud i Sions land.

19 Och det som han har sett och hört kan tillkännages för mina lärjungar, så att de inte förgås. Och av den orsaken har jag talat detta.

20 Och vidare säger jag er: För att min tjänare Isaac Morley inte ska [a]frestas mer än han förmår uthärda och inte ge felaktiga råd till er skada, befallde jag att hans gård skulle säljas.

21 Jag vill inte att min tjänare Frederick G. Williams ska sälja sin gård, för jag, Herren, vill behålla ett starkt fäste i Kirtlands landområde under fem års tid, varunder jag inte ska tillintetgöra de ogudaktiga, för att därigenom kunna frälsa några.

22 Och efter den dagen ska jag, Herren, inte hålla någon [a]skyldig som med öppet hjärta far upp till Sions land, för jag, Herren, fordrar människobarnens [b]hjärtan.

23 Se, nu heter det [a]i dag ända till Människosonens [b]ankomst, och detta är sannerligen en dag för [c]offer, och en dag då mitt folk ska betala tionde, för den som [d]betalar tionde ska inte [e]brinna vid hans ankomst.

24 För efter i dag kommer [a]elden – detta är enligt Herrens talesätt – för sannerligen säger jag: I morgon ska alla de [b]högmodiga och de som handlar ogudaktigt bli som stubb, och jag ska bränna upp dem, för jag är Härskarornas Herre och jag ska inte skona någon som blir kvar i [c]Babylon.

25 Därför ska ni, om ni tror mig, verka medan det heter i dag.

26 Och det är inte rätt att mina tjänare [a]Newel K. Whitney och Sidney Gilbert säljer sin [b]handelsbod och sina ägodelar här, för det är inte visdom i detta förrän återstoden av kyrkan som är kvar på den här platsen, far upp till Sions land.

27 Se, det är sagt eller förbjudet i mina lagar att sätta sig i [a]skuld till sina fiender,

28 men se, det är inte vid något tillfälle sagt att Herren inte ska ta när han behagar, och betala som det synes honom gott.

29 Och eftersom ni är ombud går ni Herrens ärenden, och vad ni än gör som är Herrens vilja är Herrens angelägenhet,

30 och han har satt er att sörja för sina heliga i dessa sista dagar, så att de kan få en [a]arvedel i Sions land.

31 Och se, jag, Herren, betygar för er att de ska få den, och mina [a]ord är vissa och ska inte [b]slå fel.

32 Men allt måste ske i sin tid.

33 Bli därför inte [a]trötta av att göra gott, för ni lägger grundvalen till ett stort verk. Och av det [b]ringa kommer det som är stort.

34 Se, Herren [a]fordrar [b]hjärtat och ett villigt sinne, och de villiga och [c]lydiga ska i dessa sista dagar äta Sions lands goda.

35 Och de [a]upproriska ska [b]avskäras från Sions land och ska drivas bort och ska inte ärva landet.

36 För sannerligen säger jag att de upproriska inte är av [a]Efraims blod, varför de ska ryckas upp.

37 Se, jag, Herren, har gjort min kyrka i dessa sista dagar lik en domare som sitter på en höjd, eller på en hög plats, för att döma nationerna.

38 För det ska ske att Sions invånare ska [a]döma i allt som gäller Sion.

39 Och lögnare och hycklare ska prövas av dem, och de som inte är [a]apostlar och profeter ska avslöjas.

40 Och även [a]biskopen, som själv är [b]domare, och hans rådgivare ska bli dömda om de inte är trofasta i sitt [c]förvaltarskap, och [d]andra ska sättas i deras ställe.

41 För se, jag säger er att [a]Sion ska blomstra och Herrens [b]härlighet ska vila på henne.

42 Och hon ska bli ett [a]baner för folken, och från alla nationer under himlen ska de komma till henne.

43 Och dagen ska komma när jordens nationer ska [a]bäva på grund av henne, och ska frukta på grund av hennes fruktansvärda invånare. Herren har talat det. Amen.

- ◀2a
1 Joh. 5:4.

- ◀b
HFS Medlidande.

- ◀3a
Mose 1:39.

- ◀b
Jes. 43:25.

- ◀5a
L&F 28:7; 84:19. HFS Prästadömets nycklar.

- ◀b
HFS Förordningar.

- ◀7a
HFS Förlåta; Syndernas förlåtelse.

- ◀b
4 Mos. 5:6–7; L&F 19:20; 58:43. HFS Bekänna, bekännelse.

- ◀c
L&F 76:31–37.

- ◀8a
HFS Stridigheter.

- ◀b
HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀9a
Mark. 11:25–26; L&F 82:1.

- ◀b
Matt. 6:14–15; Ef. 4:32.

- ◀10a
2 Mos. 33:19; Alma 39:6; L&F 56:14.

- ◀b
Mosiah 26:29–31.

- ◀11a
1 Sam. 24:12.

- ◀b
2 Tim. 4:14.

- ◀12a
L&F 42:80–93.

- ◀16a
2 Ne. 15:20; L&F 121:16.

- ◀17a
HFS Partridge, Edward.

- ◀b
HFS Djävulen.

- ◀20a
HFS Fresta, frestelser.

- ◀22a
HFS Skuld, skyldig.

- ◀b
2 Mos. 35:5; L&F 59:15; 64:34.

- ◀23a
L&F 45:6; 64:24–25.

- ◀b
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀c
HFS Offer.

- ◀d
Mal. 3:10–11. HFS Tionde.

- ◀e
Mal. 4:1; 3 Ne. 25:1; JS–H 1:37.

- ◀24a
Jes. 66:15–16. HFS Jorden – Jordens rening; Världen – Världens ände.

- ◀b
Mal. 3:15; 2 Ne. 12:12; 23:11. HFS Högmod.

- ◀c
L&F 1:16. HFS Babel, Babylon.

- ◀26a
HFS Whitney, Newel K.

- ◀b
L&F 57:8.

- ◀27a
HFS Skuld.

- ◀30a
L&F 63:48.

- ◀31a
Mark. 13:31; 2 Ne. 31:15; L&F 1:37–38.

- ◀b
L&F 76:3.

- ◀33a
Gal. 6:9.

- ◀b
L&F 123:16.

- ◀34a
Mika 6:8.

- ◀b
5 Mos. 32:46; Jos. 22:5; Morm. 9:27. HFS Hjärta.

- ◀c
Jes. 1:19. HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀35a
HFS Uppror, upproriskhet.

- ◀b
L&F 41:5; 50:8–9; 56:3. HFS Uteslutning.

- ◀36a
5 Mos. 33:16–17.

- ◀38a
Jes. 2:3–4; L&F 133:21.

- ◀39a
Upp. 2:2. HFS Apostel.

- ◀40a
HFS Biskop.

- ◀b
L&F 58:17; 107:72–74.

- ◀c
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀d
L&F 107:99–100.

- ◀41a
HFS Sion.

- ◀b
L&F 45:67; 84:4–5; 97:15–20. HFS Härlighet.

- ◀42a
HFS Baner.

- ◀43a
Jes. 60:14; L&F 97:19–20.

KAPITEL 65

Uppenbarelse om bön given genom profeten Joseph Smith i Hiram i Ohio den 30 oktober 1831.

1–2: Nycklarna till Guds rike anförtros människan på jorden, och evangeliets sak ska triumfera; 3–6: Under tusenårsriket ska himmelriket komma och förenas med Guds rike på jorden.

1 Hör och ge akt på en röst som från en som sänts ner från höjden och som är mäktig och kraftfull och som går ut till jordens ändar, ja, vars röst ljuder för alla människor: [a]Bered Herrens väg, gör hans stigar raka.

2 Guds [a]rikes [b]nycklar anförtros människan på jorden, och därifrån ska evangeliet rulla fram till jordens ändar liksom [c]stenen – som utan händer är uthuggen ur berget – ska rulla fram tills den har [d]uppfyllt hela jorden.

3 Ja, en röst som ropar: Bered Herrens väg, bered Lammets [a]måltid, gör er redo för [b]brudgummen.

4 Be till Herren. Åkalla hans heliga namn. Kungör hans underbara gärningar bland folken.

5 Åkalla Herren så att hans rike kan gå ut över jorden, så att dess invånare kan ta emot det och bereda sig för kommande dagar då Människosonen ska [a]komma ner i himlen, [b]klädd i sin [c]härlighets glans, för att möta [d]Guds rike som är upprättat på jorden.

6 Låt därför [a]Guds rike gå ut så att [b]himmelriket kan komma och så att du, o Gud, kan förhärligas i himlen liksom på jorden så att dina fiender kan underkuvas, för [c]din är äran, makten och härligheten i evigheters evighet. Amen.

- ◀1a
Jes. 40:3; Matt. 3:3; Joh. 1:23.

- ◀2a
L&F 90:1–5.

- ◀b
Matt. 16:19; L&F 42:69. HFS Prästadömets nycklar.

- ◀c
Dan. 2:34–45.

- ◀d
Ps. 72:19. HFS Daniel – Daniels bok; Sista dagarna, sista tiden.

- ◀3a
Matt. 22:1–14; Upp. 19:9; L&F 58:11.

- ◀b
HFS Brudgummen.

- ◀5a
Matt. 24:30.

- ◀b
Ps. 93:1.

- ◀c
HFS Härlighet.

- ◀d
Dan. 2:44.

- ◀6a
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀b
Upp. 11:15.

- ◀c
1 Krön. 29:11; Matt. 6:13.

KAPITEL 66

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Hiram i Ohio den 29 oktober 1831. William E. McLellin hade i avskildhet bett till Herren om att profeten skulle ta emot svaren på fem frågor, frågor som Joseph Smith inte kände till. På William E. McLellins begäran rådfrågade profeten Herren och erhöll denna uppenbarelse.

1–4: Det eviga förbundet är evangeliets fullhet; 5–8: Äldster ska predika, vittna och samtala med folket; 9–13: Den som trofast tjänar i sitt kall försäkrar sig om att få ärva evigt liv.

1 Se, så säger Herren till min tjänare William E. McLellin: Välsignad är du, eftersom du har vänt dig bort från din ondska och har tagit emot mina sanningar, säger Herren din Återlösare, Frälsaren för världen, ja, för alla dem som [a]tror på mitt namn.

2 Sannerligen säger jag dig: Välsignad är du eftersom du har tagit emot mitt [a]eviga förbund, ja, mitt evangeliums fullhet, utsänt till människobarnen, för att de skulle kunna få [b]liv och få del av de härligheter som ska uppenbaras i de sista dagarna, såsom det skrevs av apostlarna och profeterna i forna dagar.

3 Sannerligen säger jag dig, min tjänare William, att du är ren, men inte helt och hållet. Omvänd dig därför från det som inte är behagligt i mina ögon, säger Herren, för Herren ska [a]visa dig det.

4 Och nu ska jag, Herren, sannerligen visa dig vad jag vill med dig, eller vad som är min vilja beträffande dig.

5 Se, sannerligen säger jag dig att det är min vilja att du ska [a]förkunna mitt evangelium från land till land, från stad till stad, ja, i områdena runt omkring där det inte har förkunnats.

6 Stanna inte många dagar på den här platsen. Far ännu inte upp till Sions land, men i den mån du kan sända, så sänd. Tänk i övrigt inte på dina ägodelar.

7 [a]Bege dig till de östra områdena, bär [b]vittnesbörd på varje plats för alla folk och i deras synagogor, och samtala med folket.

8 Låt min tjänare Samuel H. Smith följa med dig och överge honom inte, och ge honom dina instruktioner. Och den som är trofast ska göras [a]stark på varje plats, och jag, Herren, ska gå med dig.

9 Lägg dina [a]händer på de sjuka, och de ska [b]tillfriskna. Återvänd inte förrän jag, Herren, sänder dig. Var tålmodig i lidanden. [c]Be och du ska få, bulta och det ska öppnas för dig.

10 Försök att inte bli betyngd. Avstå från all orättfärdighet. Begå inte [a]äktenskapsbrott – en frestelse som du har haft bekymmer med.

11 [a]Håll dessa ord, för de är sanna och trovärdiga, och du ska ära ditt ämbete, och du ska driva många människor till [b]Sion med [c]sånger av evig glädje över deras huvuden.

12 [a]Fortsätt med detta ända till slutet, och du ska få det eviga livets [b]krona på min Faders högra sida, han som är full av nåd och sanning.

13 Sannerligen, så säger Herren din [a]Gud, din Återlösare, ja, Jesus Kristus. Amen.

- ◀1a
Joh. 1:12. HFS Tro.

- ◀2a
HFS Nya och eviga förbundet, det.

- ◀b
Joh. 10:10; 3 Ne. 5:13.

- ◀3a
Jakob 4:7; Eth. 12:27.

- ◀5a
Mark. 16:15.

- ◀7a
L&F 75:6.

- ◀b
HFS Vittnesbörd.

- ◀8a
L&F 52:17; 133:58.

- ◀9a
HFS Handpåläggning; Välsigna de sjuka.

- ◀b
Matt. 9:18. HFS Bota.

- ◀c
Jak. 1:5.

- ◀10a
HFS Äktenskapsbrott.

- ◀11a
L&F 35:24.

- ◀b
L&F 11:6.

- ◀c
Jes. 35:10; L&F 45:71. HFS Sjunga, sång.

- ◀12a
2 Tim. 3:14–15; 2 Ne. 31:20.

- ◀b
Jes. 62:3; Matt. 25:21; 1 Petr. 5:4.

- ◀13a
HFS Gud, gudomen – Gud Sonen.

KAPITEL 67

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Hiram i Ohio i början av november 1831. Detta hände vid en särskild konferens där man övervägde och beslutade om utgivningen av de uppenbarelser som redan tagits emot från Herren genom profeten (se överskriften till kapitel 1). William W. Phelps hade nyligen upprättat kyrkans tryckeri i Independence i Missouri. Under konferensen beslutades det att uppenbarelserna i Book of Commandments (Befallningarnas bok) skulle publiceras och att 10 000 exemplar (vilket på grund av oförutsedda svårigheter senare ändrades till 3 000 exemplar) skulle tryckas. Många av bröderna bar högtidligt vittnesbörd om att uppenbarelserna som då sammanställts för publicering verkligen var sanna, vilket bekräftades av den Helige Anden som utgöts över dem. I Joseph Smiths historia anges det att när den uppenbarelse som är känd som kapitel 1 hade tagits emot, uttalade sig några om språket som användes i uppenbarelserna. Denna uppenbarelse följde.

1–3: Herren hör sina äldsters böner och vakar över dem; 4–9: Han utmanar den visaste att skriva en som är likvärdig den minsta av hans uppenbarelser; 10–14: Trofasta äldster kommer att bli levandegjorda genom Anden och se Guds ansikte.

1 Se och hör, o ni min kyrkas [a]äldster, som har samlats och vars böner jag har hört, och vars hjärtan jag känner, och vars önskningar har kommit upp inför mig.

2 Se och ge akt: Mina [a]ögon vilar på er och himlarna och jorden är i mina händer, och evighetens rikedomar tillkommer mig att ge.

3 Ni försökte tro att ni skulle få den välsignelse som erbjöds er, men se, sannerligen säger jag er att det fanns [a]fruktan i era hjärtan och detta är förvisso orsaken till att ni inte fick den.

4 Och nu ger jag, Herren, er ett [a]vittnesbörd om sanningen i de befallningar som ligger framför er.

5 Era ögon har vilat på min tjänare Joseph Smith den yngre, och hans [a]språk har ni känt till, och hans ofullkomligheter har ni känt till, och ni har i era hjärtan strävat efter kunskap för att ni skulle kunna uttrycka er på ett sätt som överträffar hans språk. Detta vet även ni.

6 Sök nu i Befallningarnas bok, ja, efter den minsta bland dem, och utse den som är [a]visast bland er,

7 eller om det finns någon bland er som kan skriva en som är denna lik, då är ni rättfärdigade i att säga att ni inte vet om de är sanna.

8 Men om ni inte kan skriva en som är denna lik är ni under fördömelse, om ni inte [a]bär vittne om att de är sanna.

9 För ni vet att det inte finns någon orättfärdighet i dem, och det som är [a]rättfärdigt kommer ner ovanifrån, från [b]ljusens Fader.

10 Och vidare: Sannerligen säger jag er, att det är er förmån, och till er som har ordinerats till denna verksamhet ger jag ett löfte, att i den mån ni avklär er [a]avund och [b]fruktan och [c]ödmjukar er inför mig, för ni är inte tillräckligt ödmjuka, ska [d]förlåten rämna och ni ska [e]se mig och veta att jag är – inte med det köttsliga eller naturliga sinnet, utan med det andliga.

11 För ingen [a]människa har vid något tillfälle sett Gud i köttet utan att vara levandegjord av Guds Ande.

12 Inte heller kan någon [a]naturlig människa uthärda Guds närhet, inte heller någon med köttsligt sinne.

13 Ni kan inte nu uthärda Guds närhet, inte heller änglars betjäning. Fortsätt därför i [a]tålmodighet tills ni är [b]fullkomliggjorda.

14 Låt inte era sinnen vända tillbaka, och när ni är [a]värdiga ska ni i min egen rätta tid få se och veta det som förlänades er av min tjänare Joseph Smith den yngres händer. Amen.

- ◀1a
HFS Äldste.

- ◀2a
Ps. 34:15.

- ◀3a
HFS Fruktan.

- ◀4a
HFS Sanning; Vittnesbörd.

- ◀5a
L&F 1:24.

- ◀6a
2 Ne. 9:28–29, 42.

- ◀8a
HFS Vittne, vittnesmål.

- ◀9a
Moro. 7:15–18.

- ◀b
Jak. 1:17; L&F 50:24; 84:45; 88:49.

- ◀10a
HFS Svartsjuk, svartsjuka.

- ◀b
HFS Fruktan.

- ◀c
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀d
HFS Förlåten.

- ◀e
L&F 88:68; 93:1; 97:16.

- ◀11a
JSÖ 2 Mos. 33:20, 23 (tillägget); Joh. 1:18; 6:46; JSÖ 1 Joh. 4:12 (tillägget); L&F 84:19–22; Mose 1:11, 14.

- ◀12a
Mosiah 3:19. HFS Naturliga människan, den.

- ◀13a
Rom. 2:7. HFS Tålamod.

- ◀b
Matt. 5:48; 3 Ne. 12:48.

- ◀14a
HFS Värdig, värdighet.

KAPITEL 68

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Hiram i Ohio den 1 november 1831 som svar på en bön om att Herrens vilja skulle uppenbaras angående Orson Hyde, Luke S. Johnson, Lyman E. Johnson och William E. McLellin. Även om delar av denna uppenbarelse riktades till dessa fyra män angår mycket av innehållet hela kyrkan. Denna uppenbarelse utökades under Joseph Smiths vägledning när den publicerades i 1835 års utgåva av Läran och förbunden.

1–5: Då äldsterna manas av den Helige Anden är deras ord helig skrift; 6–12: Äldsterna ska predika och döpa, och tecken ska följa de sant troende; 13–24: Den förstfödde bland Arons söner kan verka som presiderande biskop (det vill säga inneha nycklarna till att presidera som biskop) under ledning av första presidentskapet; 25–28: Föräldrar befalls att undervisa sina barn om evangeliet; 29–35: De heliga ska iaktta sabbaten, arbeta flitigt och be.

1 Min tjänare Orson Hyde kallades vid sin ordination att förkunna det eviga evangeliet genom den levande Gudens [a]Ande från folk till folk och från land till land, i de ogudaktigas församlingar, i deras synagogor, och samtala med dem och förklara alla skrifterna för dem.

2 Och se, och ge akt: Detta är ett mönster för alla som ordinerades till detta prästadöme, vars bestämda mission är att resa ut.

3 Och detta är mönstret för dem: De ska [a]tala som den Helige Anden manar dem,

4 och vad de än talar när de manas av den [a]Helige Anden ska vara helig skrift, ska vara Herrens vilja, ska vara Herrens sinne, ska vara Herrens ord, ska vara Herrens röst och Guds [b]kraft till frälsning.

5 Se, detta är Herrens löfte till er, o ni mina tjänare.

6 Var därför vid gott mod och [a]frukta inte, för jag, Herren, är med er och ska stå vid er sida, och ni ska bära vittnesbörd om mig, ja, Jesus Kristus, att jag är den levande Gudens Son, att jag var, att jag är och att jag ska komma.

7 Detta är Herrens ord till dig, min tjänare [a]Orson Hyde, och även till min tjänare Luke Johnson och till min tjänare Lyman Johnson och till min tjänare William E. McLellin och till alla trofasta äldster i min kyrka:

8 [a]Gå ut i hela världen, [b]predika evangeliet för hela [c]skapelsen och handla med den [d]myndighet som jag har gett er och [e]döp i Faderns och i Sonens och i den Helige Andens namn.

9 Och [a]den som tror och blir döpt ska bli [b]frälst, och den som inte tror ska bli [c]fördömd.

10 Och den som tror ska bli välsignad med åtföljande [a]tecken, alldeles som det är skrivet.

11 Och åt er ska det ges att känna till tidernas [a]tecken och tecknen på Människosonens ankomst.

12 Och alla som Fadern bär vittne om ska ni ges makt att [a]besegla till evigt liv. Amen.

13 Och detta är nu punkterna som utgör tillägg till förbunden och buden:

14 Det återstår att i Herrens rätta tid avskilja andra [a]biskopar för kyrkan till att verka på samma sätt som den förste.

15 Därför ska de som är värdiga vara [a]högpräster, och de ska utses av melkisedekska prästadömets [b]första presidentskap, om de inte är bokstavliga ättlingar till [c]Aron.

16 Och om de är bokstavliga ättlingar till [a]Aron har de laglig rätt till biskopsämbetet, om de är de förstfödda bland Arons söner,

17 för den förstfödde innehar rätten att presidera över detta prästadöme och har [a]nycklarna eller myndigheten till detsamma.

18 Ingen har laglig rätt till detta ämbete, att inneha detta prästadömes nycklar, om han inte är en [a]bokstavlig ättling till Aron och är den förstfödde.

19 Men eftersom en [a]högpräst i melkisedekska prästadömet har myndighet att verka i alla lägre ämbeten kan han verka i [b]biskopens ämbete när det inte går att finna någon som är bokstavlig ättling till Aron, förutsatt att han kallas och avskiljs och ordineras till denna makt under melkisedekska prästadömets första presidentskaps händer.

20 Och även en bokstavlig ättling till Aron måste utses av detta presidentskap och befinnas värdig och [a]smörjas och [b]ordineras under detta presidentskaps händer, annars är de inte lagligt bemyndigade att verka i sitt prästadöme.

21 Men på grund av stadgan om att deras rätt till prästadömet går i arv från far till son, kan de fordra att bli smorda närhelst de kan bevisa sin härkomst, eller fastställa den genom uppenbarelse från Herren under det ovan nämnda presidentskapets händer.

22 Och vidare: Ingen biskop eller högpräst som avskiljs till detta ämbete ska ställas inför rätta eller dömas för något brott, utom inför kyrkans [a]första presidentskap.

23 Och om han inför detta presidentskap befinns vara skyldig, enligt vittnesmål som inte kan ifrågasättas, ska han få sin dom.

24 Och om han omvänder sig ska han få [a]förlåtelse enligt kyrkans förbund och bud.

25 Och vidare: Om det i Sion eller i någon av dess organiserade [a]stavar finns [b]föräldrar som har barn, och som inte [c]lär dem att vid [d]åtta års ålder förstå läran om omvändelse, tro på Kristus, den levande Gudens Son, och om dopet och den Helige Andens gåva genom handpåläggning, ska [e]synden vila på föräldrarnas huvuden.

26 För detta ska vara lag för invånarna i [a]Sion eller i alla hennes organiserade stavar.

27 Och deras barn ska [a]döpas till syndernas [b]förlåtelse när de är [c]åtta år gamla och ta emot handpåläggning.

28 Och de ska även lära sina barn att [a]be och att vandra rättrådigt inför Herren.

29 Och Sions invånare ska även iaktta [a]sabbatsdagen och hålla den helig.

30 Och Sions invånare ska även komma ihåg sina arbeten i den mån de utses till att i all trofasthet arbeta, för lättingen ska bli ihågkommen inför Herren.

31 Nu finner jag, Herren, inte behag i Sions invånare, för det finns [a]lättingar bland dem, och deras barn växer också upp i [b]ogudaktighet. De [c]söker inte heller uppriktigt efter evighetens rikedomar, utan deras ögon är fulla av girighet.

32 Det borde inte vara så, och det måste upphöra bland dem. Låt därför min tjänare Oliver Cowdery framföra dessa ord till Sions land.

33 Och en befallning ger jag dem, att den som inte ber sina [a]böner inför Herren då tiden är inne att be, låt honom bli [b]ihågkommen inför mitt folks domare.

34 Dessa [a]ord är sanna och trovärdiga. Överträd dem därför inte, och [b]ta inte heller bort något från dem.

35 Se, jag är [a]Alfa och Omega, och jag [b]kommer snart. Amen.

- ◀1a
HFS Helige Anden, den.

- ◀3a
2 Petr. 1:21; L&F 18:32; 42:16; 100:5.

- ◀4a
HFS Helige Anden, den; Uppenbarelse.

- ◀b
Rom. 1:16.

- ◀6a
Jes. 41:10.

- ◀7a
HFS Hyde, Orson.

- ◀8a
L&F 1:2; 63:37.

- ◀b
HFS Missionsverksamhet; Predika.

- ◀c
Mark. 16:15.

- ◀d
HFS Myndighet.

- ◀e
HFS Dop, döpa.

- ◀9a
Mark. 16:16; L&F 20:25.

- ◀b
HFS Frälsning.

- ◀c
HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀10a
HFS Tecken.

- ◀11a
HFS Tidernas tecken.

- ◀12a
L&F 1:8; 132:49. HFS Besegla, besegling.

- ◀14a
HFS Biskop.

- ◀15a
L&F 72:1.

- ◀b
HFS Första presidentskapet.

- ◀c
HFS Aron, Moses bror.

- ◀16a
L&F 107:15–17. HFS Aronska prästadömet.

- ◀17a
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀18a
2 Mos. 40:12–15; L&F 84:18; 107:13–16, 70–76.

- ◀19a
HFS Högpräst (överstepräst).

- ◀b
HFS Biskop.

- ◀20a
HFS Smörja.

- ◀b
HFS Ordinera, ordination.

- ◀22a
HFS Första presidentskapet.

- ◀24a
HFS Förlåta.

- ◀25a
HFS Stav.

- ◀b
HFS Familjen – Föräldrars ansvar.

- ◀c
HFS Undervisa.

- ◀d
L&F 18:42; 20:71.

- ◀e
Jakob 1:19; L&F 29:46–48.

- ◀26a
HFS Sion.

- ◀27a
HFS Dop, döpa.

- ◀b
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀c
HFS Ansvar, ansvarig, ansvarighet.

- ◀28a
HFS Bön.

- ◀29a
L&F 59:9–12. HFS Sabbatsdagen.

- ◀31a
HFS Lat, lättja.

- ◀b
HFS Ogudaktig, ogudaktighet.

- ◀c
L&F 6:7.

- ◀33a
HFS Bön.

- ◀b
HFS Dom, döma; Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀34a
Upp. 22:6.

- ◀b
L&F 20:35; 93:24–25.

- ◀35a
HFS Alfa och Omega.

- ◀b
L&F 1:12.

KAPITEL 69

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Hiram i Ohio den 11 november 1831. Den sammanställning av uppenbarelser som var avsedd att snart publiceras hade godkänts vid den särskilda konferensen den 1–2 november. Den 3 november blev den uppenbarelse som häri utgör kapitel 133 tillagd och senare kallad Tillägget. Oliver Cowdery hade tidigare fått uppdraget att föra manuskriptet med de sammanställda uppenbarelserna och befallningarna till Independence i Missouri för tryckning. Han skulle också ta med sig pengar som hade lämnats som bidrag till att bygga upp kyrkan i Missouri. I denna uppenbarelse ombes John Whitmer att följa med Oliver Cowdery och det föreskrivs att Whitmer ska resa och samla in historiskt material i egenskap av sitt ämbete som kyrkans historier och skrivare.

1–2: John Whitmer ska följa med Oliver Cowdery till Missouri; 3–8: Han ska också predika och samla, uppteckna och skriva ner historiska fakta.

1 Hör på mig, säger Herren er Gud, för min tjänare [a]Oliver Cowderys skull. Det är inte enligt min visdom att han ska anförtros befallningarna och pengarna som han ska föra till Sions land, om inte någon som är sann och trovärdig följer med honom.

2 Därför vill jag, Herren, att min tjänare [a]John Whitmer ska följa med min tjänare Oliver Cowdery,

3 och att han även ska fortsätta skriva och sammanställa en [a]historia över alla de viktiga ting som han ska observera och få kännedom om rörande min kyrka,

4 och att han även ska få [a]råd och hjälp av min tjänare Oliver Cowdery och andra.

5 Och även mina tjänare som är ute över jorden ska sända redogörelserna över sitt [a]förvaltarskap till Sions land,

6 för Sions land ska vara ett säte och en plats för att ta emot och utföra allt detta.

7 Låt dock min tjänare John Whitmer ofta resa från plats till plats, från församling till församling, så att han lättare kan skaffa sig kunskap –

8 och predika och förklara, skriva, kopiera, välja ut och skaffa allt det som är till förmån för kyrkan och för de uppväxande släktled som ska växa upp i [a]Sions land, för att besitta det från släktled till släktled i evigheters evighet. Amen.

- ◀1a
HFS Cowdery, Oliver.

- ◀2a
HFS Whitmer, John.

- ◀3a
L&F 47:1–3; 85:1.

- ◀4a
HFS Råd, råda.

- ◀5a
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀8a
HFS Sion.

KAPITEL 70

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Hiram i Ohio den 12 november 1831. Profetens historia anger att fyra särskilda konferenser hölls från den 1 till och med den 12 november. Under den sista av dessa sammankomster tog man upp den stora betydelsen av uppenbarelserna som senare skulle publiceras i Book of Commandments (Befallningarnas bok) och senare i Läran och förbunden. Denna uppenbarelse gavs efter att konferensen hade fastställt att uppenbarelserna var ”värda jordens alla rikedomar för kyrkan”. I Joseph Smiths historia kallas uppenbarelserna för ”kyrkans grundval i dessa sista dagar och en tillgång för världen som visar att nycklarna till vår Frälsares rikes hemligheter åter har anförtrotts människan”.

1–5: Förvaltare utses att ge ut uppenbarelserna; 6–13: De som arbetar med andliga ting är värda sin lön; 14–18: De heliga ska vara jämlika i fråga om timliga ting.

1 Se och lyssna, o ni Sions invånare, och alla ni min kyrkas folk som är långt borta, och hör Herrens ord som jag ger till min tjänare Joseph Smith den yngre, och även till min tjänare Martin Harris, och även till min tjänare Oliver Cowdery, och även till min tjänare John Whitmer, och även till min tjänare Sidney Rigdon och även till min tjänare William W. Phelps, som befallning till dem.

2 För jag ger dem en befallning. Ge därför akt och hör, för så säger Herren till dem:

3 Jag, Herren, har utsett dem och ordinerat dem till att vara [a]förvaltare av de uppenbarelser och bud som jag har gett dem och som jag hädanefter ska ge dem.

4 Och på domens dag kommer jag att kräva en redogörelse av dem för detta förvaltarskap.

5 Därför har jag utsett dem, och detta är deras uppgift i Guds kyrka: att ha hand om dem och allt som angår dem, ja, även inkomsterna därav.

6 Därför ger jag dem en befallning att de inte ska överlåta dessa åt kyrkan, inte heller åt världen.

7 Om de trots allt får mera än det som är nödvändigt för deras behov och önskemål, ska det ges till mitt [a]förrådshus,

8 och inkomsterna ska helgas åt Sions invånare och åt deras släktled, om de blir [a]arvingar enligt rikets lagar.

9 Se, detta är vad Herren kräver av var och en i deras [a]förvaltarskap, alldeles som jag, Herren, har bestämt eller framdeles ska bestämma för alla människor.

10 Och se, ingen som tillhör den levande Gudens kyrka är befriad från denna lag,

11 nej, varken biskopen eller [a]ombudet som förestår Herrens förrådshus, inte heller den som är utsedd till förvaltare över timliga ting.

12 Den som är utsedd att handha andliga ting, han är [a]värd sin lön lika väl som de som är utsedda att som förvaltare handha timliga ting,

13 ja, i ännu rikligare grad och denna riklighet mångdubblas för dem genom Andens uppenbarelser.

14 Ifråga om era timliga ting ska ni dock vara [a]jämlika, och detta utan att knota, annars ska Andens rikliga uppenbarelser undanhållas.

15 Nu ger jag denna [a]befallning till mina tjänare till nytta för dem medan de är kvar här, som ett tecken på mina välsignelser över deras huvuden och som lön för deras [b]flit och med hänsyn till deras säkerhet,

16 till föda och till [a]kläder, till en arvedel och till hus och till mark, i vilka omständigheter jag, Herren, än försätter dem och varthelst jag, Herren, än sänder dem,

17 för de har varit trofasta i [a]mycket och har gjort väl, i den mån de inte har syndat.

18 Se, jag, Herren, är [a]barmhärtig och ska välsigna dem, och de ska gå in i glädjen över allt detta. Ske alltså. Amen.

- ◀3a
1 Kor. 4:1; L&F 72:20.

- ◀7a
L&F 72:9–10.

- ◀8a
L&F 38:20.

- ◀9a
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀11a
L&F 57:6.

- ◀12a
Luk. 10:7.

- ◀14a
L&F 49:20. HFS Helga, helgelselagen.

- ◀15a
5 Mos. 10:12–13.

- ◀b
HFS Flit.

- ◀16a
L&F 59:16–20.

- ◀17a
Matt. 25:21–23.

- ◀18a
HFS Barmhärtig, barmhärtighet.

KAPITEL 71

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith och Sidney Rigdon i Hiram i Ohio den 1 december 1831. Profeten hade fortsatt med översättningen av Bibeln med Sidney Rigdon som sin skrivare tills denna uppenbarelse togs emot, och då lades den tillfälligt åt sidan för att göra det möjligt för dem att fullgöra de instruktioner som ges häri. Bröderna skulle gå ut och predika för att mildra de ovänliga känslor som hade utvecklats mot kyrkan som en följd av publiceringen av brev av Ezra Booth, som hade avfallit.

1–4: Joseph Smith och Sidney Rigdon sänds ut att förkunna evangeliet; 5–11: De heligas fiender ska bringas på skam.

1 Se, så säger Herren till er, mina tjänare Joseph Smith den yngre och [a]Sidney Rigdon, att stunden sannerligen har kommit då jag finner det nödvändigt och angeläget att ni öppnar era munnar för att [b]förkunna mitt evangelium, det som hör riket till, och förklara dess [c]hemligheter ur skrifterna enligt det mått av Ande och kraft som ska ges er, alldeles som jag vill.

2 Sannerligen säger jag er: Förkunna för världen i områdena runt omkring, och även i kyrkan under en tid, ända tills det ska tillkännages för er.

3 Detta är sannerligen ett uppdrag som jag ger er för en tid.

4 Arbeta därför i min vingård. Kalla på jordens invånare och bär vittne och bered vägen för de befallningar och uppenbarelser som ska komma.

5 Och se, här är visdom. Låt den som läser [a]förstå och även [b]ta emot,

6 för åt den som tar emot ska det ges i [a]överflöd, ja, kraft.

7 Bringa därför era fiender [a]på skam. Kalla dem till att [b]möta er både offentligt och enskilt, och om ni är trofasta ska deras skam uppenbaras.

8 Låt dem därför komma med sina starka bevis mot Herren.

9 Sannerligen, så säger Herren till er: Inget [a]vapen som smids mot er ska ha framgång,

10 och om någon höjer sin röst mot er, ska han i min egen rätta tid bringas på skam.

11 Håll därför mina bud. De är sanna och trovärdiga. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Rigdon, Sidney.

- ◀b
HFS Missionsverksamhet.

- ◀c
L&F 42:61, 65.

- ◀5a
HFS Förstå, förstånd.

- ◀b
Alma 12:9–11.

- ◀6a
Matt. 13:12.

- ◀7a
Mose 7:13–17.

- ◀b
L&F 63:37; 68:8–9.

- ◀9a
Jes. 54:17.

KAPITEL 72

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 4 december 1831. Flera äldster och medlemmar hade samlats för att lära sig sin plikt och bli mer uppbyggda ifråga om kyrkans lärdomar. Detta kapitel är en sammanställning av tre uppenbarelser som togs emot samma dag. Verserna 1–8 tillkännager Newel K. Whitneys kallelse till biskop. Sedan han kallats och ordinerats togs verserna 9–23 emot, vilka gav ytterligare undervisning om en biskops plikter. Därefter gavs verserna 24–26, med instruktioner om insamlingen till Sion.

1–8: Äldsterna ska lämna en redogörelse för sitt förvaltarskap till biskopen; 9–15: Biskopen förestår förrådshuset och har omsorg om de fattiga och behövande; 16–26: Biskoparna ska bekräfta äldsternas värdighet.

1 Hör och lyssna till Herrens röst, o ni som har samlats, som är min kyrkas [a]högpräster, åt vilka [b]riket och makten har getts.

2 För sannerligen, så säger Herren: Jag finner det lämpligt att en [a]biskop utses åt er, eller bland er, och åt kyrkan i denna del av Herrens vingård.

3 Och i detta har ni sannerligen handlat vist, för Herren kräver av varje [a]förvaltares hand att han lämnar en [b]redogörelse för sitt [c]förvaltarskap, både i tid och i evighet.

4 För den som är trofast och [a]vis här i tiden anses värdig att ärva de [b]boningar som är beredda åt honom av min Fader.

5 Sannerligen säger jag er: Kyrkans äldster i denna del av min [a]vingård ska lämna en redogörelse för sitt förvaltarskap till den biskop som ska utses av mig i denna del av min vingård.

6 Dessa ska finnas upptecknade för att överlämnas till biskopen i Sion.

7 Och [a]biskopens plikt ska tillkännages genom de befallningar som har getts och konferensens röst.

8 Och nu, sannerligen säger jag er: Min tjänare [a]Newel K. Whitney är den man som ska utses och ordineras till denna myndighet. Detta är Herrens, er Guds och er Återlösares, vilja. Ske alltså. Amen.

9 Herrens ord, utöver den lag som har getts, vilka tillkännager den plikt biskopen har som är ordinerad åt kyrkan i denna del av vingården, vilken förvisso är denna:

10 Att förestå Herrens [a]förrådshus, att ta emot kyrkans medel i denna del av vingården,

11 att som tidigare befallts ta emot en redogörelse från äldsterna, och att [a]sörja för deras behov, vilka ska betala för det som de får, i den mån de har något att betala med,

12 så att även detta kan helgas till förmån för kyrkan, för de fattiga och behövande.

13 Och beträffande den som inte [a]har något att betala med ska en redogörelse göras och överlämnas till biskopen i Sion, som ska betala skulden med det som Herren ska lägga i hans händer.

14 Och det arbete som utförs av de trofasta som arbetar med andliga ting, med att förvalta evangeliet och det som hör riket till för kyrkan och för världen, ska betala skulden till biskopen i Sion.

15 På så sätt kommer det från kyrkan, för enligt [a]lagen måste var och en som kommer upp till Sion lägga allt fram inför biskopen i Sion.

16 Och se, sannerligen säger jag er att eftersom varje äldste i denna del av vingården måste lämna en redogörelse för sitt förvaltarskap till biskopen i denna del av vingården,

17 ska ett [a]intyg utfärdas av domaren eller biskopen i denna del av vingården till biskopen i Sion, som gör var och en antagbar och i allt berättigad att få en arvedel och bli mottagen som en vis [b]förvaltare och en trofast arbetare.

18 I annat fall ska han inte bli antagen av biskopen i Sion.

19 Och se, sannerligen säger jag er: Låt varje äldste, som ska lämna en redogörelse till kyrkans biskop i denna del av vingården, få en rekommendation från den församling eller de församlingar vari han arbetar, så att han kan göra sig själv och sina redogörelser på alla sätt godtagbara.

20 Och låt vidare mina tjänare, som är utsedda att vara förvaltare av min kyrkas [a]litterära angelägenheter, begära hjälp av biskopen eller biskoparna i allt,

21 så att [a]uppenbarelserna kan ges ut och gå ut till jordens ändar, så att de även kan skaffa fram medel som ska gagna kyrkan i allt,

22 så att de även kan göra sig godtagbara i allt och anses som visa förvaltare.

23 Och se, nu ska detta vara ett mönster för min kyrkas alla vitt spridda grenar, i vilket land de än upprättas. Och nu avslutar jag mina ord. Amen.

24 Några få ord som tillägg till rikets lagar angående kyrkans medlemmar: De som av den Helige Anden [a]utses att fara upp till Sion, och de som har förmånen att fara upp till Sion –

25 låt dem medföra ett intyg från tre av kyrkans äldster, eller ett intyg från biskopen,

26 annars ska den som far upp till Sions land inte anses som en vis förvaltare. Även detta är ett mönster. Amen.

- ◀1a
L&F 68:14–19.

- ◀b
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀2a
HFS Biskop.

- ◀3a
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀b
L&F 42:32; 104:11–13.

- ◀c
Luk. 19:11–27.

- ◀4a
Matt. 24:45–47.

- ◀b
L&F 59:2.

- ◀5a
HFS Vingård, Herrens.

- ◀7a
L&F 42:31; 46:27; 58:17–18; 107:87–88.

- ◀8a
HFS Whitney, Newel K.

- ◀10a
L&F 70:7–11; 78:3. HFS Förrådshus.

- ◀11a
L&F 75:24.

- ◀13a
HFS Fattiga.

- ◀15a
L&F 42:30–31. HFS Helga, helgelselagen.

- ◀17a
L&F 20:64, 84.

- ◀b
L&F 42:32.

- ◀20a
L&F 70:3–5.

- ◀21a
HFS Läran och förbunden.

- ◀24a
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse.

KAPITEL 73

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith och Sidney Rigdon i Hiram i Ohio den 10 januari 1832. Från början av december föregående år hade profeten och Sidney varit upptagna med att predika, och härigenom hade mycket åstadkommits för att minska de negativa känslor som hade uppstått mot kyrkan (se överskriften till kapitel 71).

1–2: Äldsterna ska fortsätta predika; 3–6: Joseph Smith och Sidney Rigdon ska fortsätta översätta Bibeln tills den är klar.

1 För sannerligen, så säger Herren: Jag finner det nödvändigt att [a]de fortsätter med att predika evangeliet och förmana församlingarna i områdena runt omkring, fram till konferensen.

2 Och se, då ska deras olika missioner tillkännages för dem genom konferensens [a]röst.

3 Och sannerligen säger jag, Herren, till er, mina tjänare Joseph Smith den yngre och Sidney Rigdon: Det är [a]nödvändigt att åter [b]översätta,

4 och att i den mån det är möjligt predika i områdena runt omkring fram till konferensen. Och sedan är det nödvändigt att fortsätta med översättningsarbetet tills det är avslutat.

5 Och låt detta vara ett mönster för äldsterna tills de får närmare besked, alldeles som det är skrivet.

6 Nu ger jag er inte mer denna gång. [a]Fäst bältet om era höfter och var allvarliga. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
DVS de andra som var på mission; se L&F 57–68.

- ◀2a
L&F 20:63.

- ◀3a
DVS Joseph och Sidney hade tidigare blivit befallda att upphöra med översättningen av Bibeln och predika evangeliet. L&F 71:2.

- ◀b
L&F 45:60–61; 76:15. HFS Joseph Smiths översättning (JSÖ).

- ◀6a
1 Petr. 1:13.

KAPITEL 74

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i Wayne County i New York 1830. Också innan kyrkan organiserades hade frågor uppstått om det rätta dopsättet, vilket föranledde profeten att söka svar om ämnet. I Joseph Smiths historia uppges det att denna uppenbarelse är en förklaring till 1 Korintierbrevet, 7:14, ett skriftställe som ofta hade använts för att rättfärdiga dop av spädbarn.

1–5: Paulus råder kyrkan på sin tid att inte hålla Moses lag; 6–7: Små barn är heliga och är heliggjorda genom försoningen.

1 För mannen som [a]inte är troende är heliggjord genom hustrun, och hustrun som inte är troende är heliggjord genom mannen, annars vore era barn orena, men nu är de heliga.

2 På apostlarnas tid gällde lagen om omskärelse bland alla de judar som inte trodde på Jesu Kristi evangelium.

3 Och det hände sig att en stor [a]tvist uppstod bland folket angående lagen om [b]omskärelse, för mannen som inte var troende önskade att hans barn skulle bli omskurna och underordna sig [c]Moses lag, den lag som var fullbordad.

4 Och det hände sig att barnen som uppfostrades under Moses lag gav akt på sina fäders [a]traditioner och trodde inte på Kristi evangelium, varför de blev oheliga.

5 Därför, av den orsaken, skrev aposteln till kyrkan och gav dem en befallning, inte av Herren utan av sig själv, att en troende inte skulle ingå [a]förening med en som inte är troende, om inte [b]Moses lag avskaffades bland dem,

6 så att deras barn kunde förbli utan omskärelse, och så att den tradition som säger att små barn är oheliga kunde avskaffas, för den gällde bland judarna.

7 Men små [a]barn är [b]heliga, eftersom de är [c]heliggjorda genom Jesu Kristi [d]försoning, och det är detta som skrifterna avser.

- ◀1a
1 Kor. 7:14–19.

- ◀3a
Apg. 15:1–35; Gal. 2:1–5.

- ◀b
HFS Omskärelse.

- ◀c
HFS Moses lag.

- ◀4a
HFS Traditioner.

- ◀5a
HFS Äktenskap, gifta sig – Blandäktenskap.

- ◀b
2 Ne. 25:24–27.

- ◀7a
Moro. 8:8–15; L&F 29:46–47; 137:10.

- ◀b
HFS Helig, heligt.

- ◀c
HFS Frälsning – Barns frälsning.

- ◀d
HFS Försona, försoning.

KAPITEL 75

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Amherst i Ohio den 25 januari 1832. Det här kapitlet innehåller två uppenbarelser (den första i vers 1–22 och den andra i vers 23–36) som gavs samma dag. Detta hände vid en konferens där Joseph Smith inröstades och ordinerades som president för det höga prästadömet. Vissa äldster ville få veta mer om vad deras omedelbara plikter var. Dessa uppenbarelser följde.

1–5: Trofasta äldster som predikar evangeliet kommer att uppnå evigt liv; 6–12: Be om att få Hjälparen, som undervisar om allt; 13–22: Äldster kommer att sitta till doms över dem som förkastar deras budskap; 23–36: Missionärernas familjer ska få hjälp från kyrkan.

1 Sannerligen, sannerligen säger jag er, jag som talar genom min Andes [a]röst, ja, [b]Alfa och Omega, er Herre och er Gud:

2 Hör, o ni som har lämnat era namn för att gå ut och förkunna mitt evangelium och att [a]beskära min [b]vingård.

3 Se, jag säger er att det är min vilja att ni går ut och inte dröjer, var inte heller [a]lata utan arbeta av all er kraft.

4 Höj era röster som med en basuns ljud och [a]förkunna [b]sanningen enligt de uppenbarelser och befallningar som jag har gett er.

5 Och följaktligen, om ni är trofasta ska många [a]kärvar lastas på er, och ni ska bli [b]krönta med [c]ära och [d]härlighet och [e]odödlighet och [f]evigt liv.

6 Därför säger jag sannerligen till min tjänare William E. McLellin: Jag [a]återkallar det uppdrag som jag gav honom att resa till länderna österut,

7 och jag ger honom ett nytt uppdrag och en ny befallning, vari jag, Herren, [a]tuktar honom för hans hjärtas [b]knot.

8 Och han syndade, men jag förlåter honom och säger åter till honom: Gå till länderna söderut.

9 Och låt min tjänare Luke Johnson följa med honom och förkunna det som jag har befallt dem –

10 och åkalla Herrens namn om att få [a]Hjälparen, som ska lära dem allt som är lämpligt för dem –

11 och alltid [a]be så att de inte tröttnar. Och om de gör detta ska jag vara med dem ända till slutet.

12 Se, detta är Herrens, er Guds vilja beträffande er. Ske alltså. Amen.

13 Och vidare: Sannerligen säger Herren: Låt min tjänare [a]Orson Hyde och min tjänare [b]Samuel H. Smith resa till länderna österut och förkunna det som jag har befallt dem, och i den mån de är trofasta, se, då ska jag vara [c]med dem ända till slutet.

14 Och vidare: Sannerligen säger jag till min tjänare Lyman Johnson och till min tjänare [a]Orson Pratt: Även de ska resa till länderna österut, och se och ge akt, jag ska även vara med dem ända till slutet.

15 Och vidare säger jag till mina tjänare Asa Dodds, och till min tjänare Calves Wilson, att även de ska resa till länderna västerut och förkunna mitt evangelium, alldeles som jag har befallt dem.

16 Och den som är trofast ska övervinna allt och ska [a]upphöjas på den yttersta dagen.

17 Och vidare säger jag till min tjänare Major N. Ashley och min tjänare Burr Riggs: Låt även dem resa till landet söderut.

18 Ja, låt dem alla resa såsom jag har befallt dem, och gå från hus till hus och från by till by och från stad till stad.

19 Och vilket hus ni än kommer in i där man tar emot er, lämna er välsignelse över det huset.

20 Och vilket hus ni än kommer in i där man inte tar emot er, det huset ska ni raskt lämna, och [a]skaka dammet av era fötter som ett vittnesbörd mot dem.

21 Och ni ska vara fyllda av [a]glädje och fröjd, och vet detta, att på domens dag ska ni vara det husets [b]domare och fördöma dem.

22 Och det ska vara drägligare för hedningen än för det huset på domens dag. [a]Fäst därför bältet om era höfter och var trofasta, och ni ska övervinna allt och bli upphöjda på den yttersta dagen. Ske alltså. Amen.

23 Och vidare säger Herren till er, o ni min kyrkas äldster, som har lämnat era namn för att ni ska få veta hans vilja beträffande er:

24 Se, jag säger er att det är kyrkans skyldighet att hjälpa till med att försörja deras familjer, och även med att sörja för deras familjer som är kallade och måste sändas ut i världen för att förkunna evangeliet för världen.

25 Därför ger jag, Herren, er denna befallning att ni skaffar bostäder åt era familjer, i den mån era bröder är villiga att öppna sina hjärtan.

26 Och låt ingen som kan skaffa bostad åt sin familj och underhåll av kyrkan för dem, underlåta att gå ut i världen, antingen österut eller västerut eller norrut eller söderut.

27 Låt dem be och de ska få, bulta och det ska öppnas för dem och tillkännages från höjden, ja, av [a]Hjälparen, vart de ska gå.

28 Och vidare: Sannerligen säger jag er att varje man som är förpliktad att [a]försörja sin egen [b]familj, låt honom försörja den, och han ska på intet sätt förlora sin krona. Och låt honom arbeta i kyrkan.

29 Låt var och en vara [a]flitig i allt. Och [b]lättingen ska inte ha någon plats i kyrkan, om han inte omvänder sig och ändrar sitt levnadssätt.

30 Låt därför min tjänare Simeon Carter och min tjänare Emer Harris gemensamt utföra tjänandet,

31 och även min tjänare Ezra Thayre och min tjänare [a]Thomas B. Marsh,

32 och även min tjänare Hyrum Smith och min tjänare Reynolds Cahoon,

33 och även min tjänare Daniel Stanton och min tjänare Seymour Brunson,

34 och även min tjänare Sylvester Smith och min tjänare Gideon Carter,

35 och även min tjänare Ruggles Eames och min tjänare Stephen Burnett,

36 och även min tjänare Micah B. Welton och min tjänare Eden Smith. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Uppenbarelse.

- ◀b
Upp. 1:8. HFS Alfa och Omega.

- ◀2a
Jakob 5:62.

- ◀b
HFS Vingård, Herrens.

- ◀3a
HFS Lat, lättja.

- ◀4a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀b
L&F 19:37.

- ◀5a
Ps. 126:6; Alma 26:5.

- ◀b
HFS Krona.

- ◀c
HFS Heder, hedra.

- ◀d
HFS Härlighet.

- ◀e
HFS Odödlig, odödlighet.

- ◀f
HFS Evigt liv.

- ◀6a
L&F 66.

- ◀7a
HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀b
HFS Knota; Tankar.

- ◀10a
Joh. 14:26. HFS Hjälparen.

- ◀11a
2 Ne. 32:9.

- ◀13a
HFS Hyde, Orson.

- ◀b
HFS Smith, Samuel H.

- ◀c
Matt. 28:19–20.

- ◀14a
HFS Pratt, Orson.

- ◀16a
L&F 5:35.

- ◀20a
Matt. 10:14; Luk. 10:11–12; L&F 24:15; 60:15.

- ◀21a
Matt. 5:11–12.

- ◀b
HFS Dom, döma.

- ◀22a
Ef. 6:14; L&F 27:15–18.

- ◀27a
2 Ne. 32:5; L&F 8:2. HFS Helige Anden, den.

- ◀28a
1 Tim. 5:8; L&F 83:2.

- ◀b
HFS Familjen.

- ◀29a
HFS Flit.

- ◀b
HFS Lat, lättja.

- ◀31a
HFS Marsh, Thomas B.

KAPITEL 76

En syn given till profeten Joseph Smith och Sidney Rigdon i Hiram i Ohio den 16 februari 1832. Som inledning till sin uppteckning av denna syn uppger Joseph Smiths historia: ”Efter hemkomsten från konferensen i Amherst tog jag åter upp översättningen av skrifterna. Av olika uppenbarelser som tagits emot framgick det tydligt att många viktiga punkter som rör människans frälsning hade tagits bort från Bibeln, eller gått förlorade innan den sammanställdes. Av de sanningar som återstod framstod det som självklart att om Gud lönar alla efter de gärningar som utförs i kroppen, så måste begreppet ’himmel’, med syfte på de heligas eviga hem, innehålla mer än ett rike. I enlighet därmed … såg jag och äldste Rigdon, medan vi översatte Johannes evangelium, följande syn.” När denna uppenbarelse gavs höll profeten på att översätta Johannes 5:29.

1–4: Herren är Gud; 5–10: Rikets hemligheter ska uppenbaras för alla trofasta; 11–17: Alla ska komma fram i antingen de rättfärdigas eller i de orättfärdigas uppståndelse; 18–24: Många världars invånare är genom Jesu Kristi försoning födda som söner och döttrar till Gud; 25–29: En Guds ängel föll och blev djävulen; 30–49: Förtappelsens söner lider evig fördömelse, alla andra uppnår någon grad av frälsning; 50–70: De upphöjdas härlighet och lön i det celestiala riket beskrivs; 71–80: De som kommer att ärva det terrestriala riket beskrivs; 81–113: Tillståndet för dem i de telestiala, terrestriala och celestiala härligheterna förklaras; 114–119: De trofasta kan se och förstå Guds rikes hemligheter genom den Helige Andens kraft.

1 [a]Hör, o ni himlar, och låna ditt öra, o jord, och gläd er ni invånare därpå, för Herren är [b]Gud och förutom honom finns det [c]ingen [d]Frälsare.

2 [a]Stor är hans visdom, [b]förunderliga är hans vägar och vidden av hans gärningar kan ingen utröna.

3 Hans [a]avsikter slår inte fel, inte heller finns det någon som kan hålla hans hand tillbaka.

4 Från evighet till evighet är han [a]densamme, och hans år har [b]inget slut.

5 För så säger Herren: Jag, Herren, är [a]barmhärtig och nådig mot dem som [b]fruktar mig och gläds över att ära dem som [c]tjänar mig i rättfärdighet och i sanning intill änden.

6 Stor ska deras lön bli och evig ska deras [a]härlighet vara.

7 Och för dem ska jag [a]uppenbara alla [b]hemligheter, ja, alla mitt rikes dolda hemligheter från forna dagar, och för kommande tider ska jag tillkännage min välbehagliga vilja för dem rörande allt som hör mitt rike till.

8 Ja, själva evighetens under ska de känna till, och det tillkommande ska jag visa dem, ja, det som rör många släktled.

9 Och deras [a]visdom ska bli stor och deras [b]förstånd nå upp till himlen. Och inför dem ska de visas visdom [c]förgås och de förståndigas förstånd ska gå om intet,

10 för genom min [a]Ande ska jag [b]upplysa dem, och genom min [c]kraft ska jag tillkännage min viljas hemligheter för dem, ja, vad [d]ögat inte har sett eller örat hört, eller vad som ännu inte trängt in i människohjärtat.

11 Vi, Joseph Smith den yngre och Sidney Rigdon, var [a]i Anden den sextonde dagen i februari i Herrens år artonhundratrettiotvå –

12 genom [a]Andens kraft öppnades våra [b]ögon och vårt förstånd upplystes, så att vi kunde se och förstå det som hör Gud till,

13 ja, det som var från begynnelsen, innan världen var till, som bestämdes av Fadern genom hans enfödde Son, som var i Faderns sköte ända från [a]begynnelsen,

14 om vilken vi bär vittnesbörd, och det vittnesbörd vi bär är Jesu Kristi evangeliums fullhet, han som är Sonen, som vi såg och med vilken vi [a]samtalade i den himmelska [b]synen.

15 För medan vi var sysselsatta med [a]översättningsarbetet som Herren hade befallt oss, kom vi till den tjugonionde versen av Johannes femte kapitel, vilken blev oss given enligt följande,

16 och som talar om de dödas uppståndelse, om dem som ska [a]höra [b]Människosonens röst:

17 Och de ska komma fram, de som har gjort [a]gott i de [b]rättfärdigas [c]uppståndelse, och de som har gjort ont i de orättfärdigas uppståndelse.

18 Nu fick detta oss att förundras, för det gavs till oss av Anden.

19 Och medan vi [a]begrundade detta rörde Herren vid vårt förstånds ögon och de öppnades, och Herrens härlighet lyste omkring oss.

20 Och vi såg Sonens [a]härlighet på [b]Faderns [c]högra sida och tog emot av hans fullhet,

21 och såg de heliga [a]änglarna och dem som är [b]heliggjorda framför hans tron tillbe Gud och Lammet, och de [c]tillber honom i evigheters evighet.

22 Och nu, efter de många vittnesbörd som har getts om honom är detta det allra sista [a]vittnesbördet som vi ger om honom: Att han [b]lever!

23 För vi [a]såg honom, ja, på [b]Guds högra sida, och vi hörde rösten vittna om att han är Faderns [c]Enfödde –

24 om att medelst [a]honom och genom honom och av honom skapas och skapades [b]världarna, och deras invånare är födda som [c]söner och döttrar åt Gud.

25 Och vi såg även och bär vittnesbörd om att en Guds [a]ängel, som hade en ledande ställning i Guds närhet och som gjorde uppror mot den enfödde Sonen, som Fadern älskade och som var i Faderns sköte, nedkastades från Guds och Sonens närhet.

26 Och han blev kallad Förtappelse, för himlarna grät över honom. Han var [a]Lucifer, en morgonrodnadens son.

27 Och vi såg, och se, han är [a]fallen! Ja, till och med en morgonrodnadens son är fallen!

28 Och medan vi ännu var i Anden, befallde Herren oss att vi skulle skriva ner synen, för vi såg Satan, den gamle [a]ormen, ja, [b]djävulen som gjorde [c]uppror mot Gud och försökte att ta riket från vår Gud och hans Smorde –

29 därför för han [a]krig mot Guds heliga och omringar dem på alla sidor.

30 Och vi såg en syn om deras lidanden som han förde krig mot och övervann, för så kom Herrens röst till oss:

31 ”Så säger Herren angående alla dem som känner min makt och har gjorts delaktiga därav, och som genom djävulens makt lät sig [a]övervinnas och förnekar sanningen och trotsar min makt.

32 Det är de som är [a]förtappelsens [b]söner, om vilka jag säger att det hade varit bättre för dem att de aldrig hade blivit födda,

33 för de är vredens kärl, dömda till att drabbas av Guds vrede med djävulen och hans änglar i evighet –

34 om dessa har jag sagt att det inte finns någon [a]förlåtelse vare sig i den här världen eller i den kommande världen,

35 eftersom de [a]förnekade den Helige Anden efter att ha tagit emot den, och förnekade Faderns enfödde Son och själva [b]korsfäste honom och utsatte honom för öppet hån.

36 Det är de som ska gå bort till [a]sjön av eld och svavel med djävulen och hans änglar,

37 och är de enda över vilka den andra [a]döden ska ha någon makt,

38 ja, sannerligen, de [a]enda som inte ska bli återlösta i Herrens rätta tid efter att ha lidit av hans vrede.

39 För alla de övriga ska [a]föras fram genom de dödas [b]uppståndelse, genom [c]Lammets triumf och härlighet, han som blev slaktad, som var i Faderns sköte innan världarna skapades.”

40 Och detta är det [a]evangelium, de glada budskap varom rösten ifrån himlarna bar vittnesbörd för oss –

41 att han, ja, Jesus, kom till världen för att [a]korsfästas för världen, och för att [b]bära [c]världens synder, och för att [d]heliggöra världen och för att [e]rena den från all orättfärdighet,

42 för att genom honom alla ska kunna [a]frälsas som Fadern hade gett i hans makt och skapat genom honom,

43 han som förhärligar Fadern och frälser alla hans händers verk, utom dessa förtappelsens söner som förnekar Sonen sedan Fadern har uppenbarat honom.

44 Därför frälser han alla utom dem. De ska gå bort till [a]evigt [b]straff, som är oändligt straff, vilket är evigt straff, för att regera med [c]djävulen och hans änglar i evighet, där deras [d]maskar inte dör och elden inte släcks, vilket är deras kval.

45 Och ingen människa känner till dess [a]slut, inte heller dess plats eller deras kval,

46 inte heller blev det uppenbarat, inte heller är det, inte heller kommer det att uppenbaras för människan, utom för dem som blir delaktiga därav.

47 Dock visar jag, Herren, det för många i syner, men stänger dem genast igen.

48 Därför förstår dessa varken dess slut, bredd, höjd, [a]djup eller elände, inte heller någon annan människa utom de som är [b]bestämda till denna [c]fördömelse.

49 Och vi hörde rösten säga: ”Skriv ner synen, för se, detta är slutet på synen om de gudlösas lidanden.”

50 Och åter bär vi vittnesbörd, för vi såg och hörde, och detta är Kristi evangeliums [a]vittnesbörd om dem som ska komma fram i de rättfärdigas [b]uppståndelse:

51 Det är de som tog emot Jesu vittnesbörd och [a]trodde på hans namn samt lät [b]döpa sig i [c]likhet med hans begravning, genom att [d]begravas i vattnet i hans namn, och detta enligt den befallning som han har gett –

52 för att de genom att hålla hans bud ska kunna bli [a]tvättade och [b]renade från alla sina synder och ta emot den Helige Anden genom [c]handpåläggning av den som är [d]ordinerad och beseglad till denna [e]myndighet,

53 och som genom tro övervinner och [a]beseglas genom [b]löftets Helige Ande, som Fadern utgjuter över alla dem som är rättfärdiga och sanna.

54 Det är de som utgör den [a]Förstföddes församling.

55 Det är de i vilkas händer Fadern har gett [a]allt.

56 Det är de som är [a]präster och kungar, som har tagit emot av hans fullhet och av hans härlighet

57 och är den Allrahögstes [a]präster enligt Melkisedeks orden, vilket var enligt [b]Enoks orden, vilket var enligt den enfödde Sonens [c]orden,

58 därför är de, som det står skrivet, [a]gudar, ja, [b]Guds [c]söner.

59 Därför är [a]allting deras, både vad gäller liv eller död, eller det nuvarande eller det tillkommande, allt är deras och de hör Kristus till, och Kristus hör Gud till.

60 Och de ska [a]övervinna allt.

61 Låt därför ingen människa [a]berömma sig av människa, utan låt henne hellre [b]berömma sig av Gud, som ska [c]lägga alla fiender under sina fötter.

62 Dessa ska [a]bo i Guds och hans Smordes [b]närhet i evigheters evighet.

63 Det är [a]dessa som han ska föra med sig när han [b]kommer i himlens skyar för att [c]regera på jorden över sitt folk.

64 Det är dessa som ska få del i den [a]första uppståndelsen.

65 Det är dessa som ska komma fram i de rättfärdigas [a]uppståndelse.

66 Det är dessa som har kommit till [a]Sions [b]berg och till den levande Gudens stad, den himmelska platsen, den heligaste av alla.

67 Det är dessa som har kommit till en otalig skara av änglar, till [a]Enoks och den [b]Förstföddes allmänna församling och kyrka.

68 Det är dessa vilkas namn är [a]uppskrivna i himlen, där Gud och Kristus är allas [b]domare.

69 Det är dessa som är [a]rättfärdiga människor, [b]fullkomliggjorda genom Jesus, det [c]nya förbundets medlare, som åstadkom denna fullkomliga [d]försoning genom att utgjuta sitt eget [e]blod.

70 Det är dessa vilkas kroppar är [a]celestiala, vilkas [b]härlighet är som [c]solens, ja, som Guds härlighet, den högsta av alla, av vilken härlighet solen på himlavalvet beskrivs vara en sinnebild.

71 Och vidare såg vi den [a]terrestriala världen, och se och ge akt: Det är dessa som tillhör det terrestriala, vilkas härlighet skiljer sig från den Förstföddes församling som har tagit emot Faderns fullhet, ja, såsom [b]månen skiljer sig från solen på himlavalvet.

72 Se, det är dessa som dog [a]utan [b]lag,

73 och även de som är de människors [a]andar som hölls i [b]fängelse, som Sonen besökte och [c]predikade [d]evangeliet för, för att de ska kunna dömas liksom människorna i köttet,

74 vilka inte tog emot [a]vittnesbördet om Jesus i köttet, men därefter tog emot det.

75 Det är dessa som är jordens hedervärda människor, som förblindades av människors list.

76 Det är dessa som tar emot av hans härlighet men inte av hans fullhet.

77 De är dessa som tar emot Sonens närvaro, men inte av Faderns fullhet.

78 Därför är de [a]terrestriala kroppar och inte celestiala kroppar, och de skiljer sig i härlighet liksom månen skiljer sig från solen.

79 Det är dessa som inte är [a]tappra i vittnesbördet om Jesus. Därför får de inte kronan över vår Guds rike.

80 Och detta är nu slutet på synen som vi såg angående de terrestriala, och som Herren befallde oss att skriva ner medan vi ännu var i Anden.

81 Och vidare såg vi de [a]telestialas härlighet, som är en lägre härlighet, liksom stjärnornas härlighet skiljer sig från månens härlighet på himlavalvet.

82 Det är dessa som inte tog emot Kristi evangelium, inte heller [a]vittnesbördet om Jesus.

83 Det är dessa som inte förnekar den Helige Anden.

84 Det är dessa som är nedkastade till [a]helvetet.

85 Det är dessa som inte ska bli återlösta från [a]djävulen förrän vid den [b]sista uppståndelsen, förrän Herren, ja, Kristus, [c]Lammet, har fullbordat sitt verk.

86 Det är dessa som inte tar emot av hans fullhet i den eviga världen utan av den Helige Anden genom de terrestrialas betjäning,

87 och de terrestriala genom de celestialas [a]betjäning.

88 Och även de telestiala tar emot det genom betjäning av änglar som är utsedda att betjäna dem, eller som är utsedda att vara tjänande andar till dem, för de ska bli frälsningens arvingar.

89 Och sålunda såg vi i den himmelska synen de telestialas härlighet, som övergår allt förstånd,

90 och ingen människa vet något därom utom den för vilken Gud har uppenbarat det.

91 Och sålunda såg vi de terrestrialas härlighet, som i allt överträffar de telestialas härlighet, ja, i härlighet och i kraft och i makt och i herradöme.

92 Och sålunda såg vi de celestialas härlighet, som överträffar allt – där Gud, ja, Fadern, regerar på sin tron i evigheters evighet,

93 framför vars tron allting bugar i ödmjuk [a]vördnad och lovprisar honom i evigheters evighet.

94 De som bor i hans [a]närhet är den [b]Förstföddes församling, och de ser som de är sedda och [c]känner som de är kända, eftersom de har tagit emot av hans fullhet och av hans [d]nåd,

95 och han gör dem [a]jämlika i kraft och i makt och i herradöme.

96 Och den celestiala härligheten är en, liksom [a]solens härlighet är en.

97 Och den terrestriala härligheten är en, liksom månens härlighet är en.

98 Och den telestiala härligheten är en, liksom stjärnornas härlighet är en, för liksom en stjärna skiljer sig från en annan stjärna i härlighet, så skiljer sig den ena från den andra i härlighet i den telestiala världen.

99 För det är dessa som håller sig till [a]Paulus och till Apollos och till Kefas.

100 Det är dessa bland vilka några säger sig hålla sig till en, några till en annan – några till Kristus och några till Johannes och några till Mose och några till Elias och några till Esaias och några till Jesaja och några till Enok,

101 men som inte tog emot evangeliet, inte heller vittnesbördet om Jesus, inte heller profeterna, inte heller det [a]eviga förbundet.

102 Slutligen, det är alla dessa som inte kommer att samlas med de heliga för att [a]ryckas upp till den Förstföddes [b]församling och tas emot i skyn.

103 Det är [a]dessa som är [b]lögnare och trollkarlar och [c]äktenskapsbrytare och horkarlar och alla som älskar och utövar lögn.

104 Det är dessa som drabbas av Guds [a]vrede på jorden.

105 Det är dessa som drabbas av den eviga eldens [a]hämnd.

106 Det är dessa som nedkastas till [a]helvetet och [b]drabbas av den [c]allsmäktige Gudens vrede intill tidernas [d]fullbordan, då Kristus har [e]lagt alla fiender under sina fötter och har [f]fulländat sitt verk,

107 då han överlämnar riket och överräcker det obefläckat åt Fadern och säger: ”Jag har segrat och har ensam [a]trampat [b]vinpressen, ja, den allsmäktige Gudens stränga vredes vinpress.”

108 Då ska han krönas med sin härlighets krona och sitta på sin makts [a]tron för att regera i evigheters evighet.

109 Men se och ge akt: Vi såg den telestiala världens härlighet och dess invånare och att de var lika oräkneliga som stjärnorna på himlavalvet eller som sanden på havsstranden,

110 och hörde Herrens röst som sa: ”Alla dessa ska böja knä, och varje tunga ska [a]bekänna för honom som sitter på tronen i evigheters evighet.

111 För de ska dömas efter sina gärningar, och var och en ska efter sina egna [a]gärningar ta emot sitt eget herradöme i de [b]boningar som är beredda,

112 och de ska vara den Allrahögstes tjänare. Men dit [a]där Gud och Kristus [b]bor kan de inte komma, aldrig i evighet.”

113 Detta är slutet på den syn vi såg, vilken vi blev befallda att skriva ner medan vi ännu var i Anden.

114 Men [a]stora och förunderliga är Herrens verk och hans rikes [b]hemligheter, vilka han visade oss och vilka övergår allt förstånd i fråga om härlighet och om makt och om herradöme,

115 vilka han befallde oss att vi inte skulle skriva om medan vi ännu var i Anden, och vilka ingen människa har [a]rätt att uttala sig om.

116 Inte heller är människan i [a]stånd att tillkännage dem, för de kan endast skådas och [b]förstås genom den Helige Andens kraft, som Gud skänker dem som älskar honom och renar sig inför honom,

117 och till vilka han ger denna förmån att själva se och förstå,

118 för att de genom Andens kraft och uppenbarelse, medan de är i köttet, ska kunna uthärda hans närvaro i härlighetens värld.

119 Och härlighet och ära och herradöme tillkommer Gud och Lammet i evigheters evighet. Amen.

- ◀1a
Jes. 1:2.

- ◀b
Jer. 10:10. HFS Gud, gudomen – Gud Sonen.

- ◀c
Jes. 43:11; Hos. 13:4.

- ◀d
HFS Frälsaren.

- ◀2a
2 Ne. 2:24; L&F 38:1–3.

- ◀b
Upp. 15:3.

- ◀3a
1 Kung. 8:56; L&F 1:38; 64:31.

- ◀4a
Hebr. 13:8; L&F 35:1; 38:1–4; 39:1–3.

- ◀b
Ps. 102:25–27; Hebr. 1:12.

- ◀5a
2 Mos. 34:6; Ps. 103:8. HFS Barmhärtig, barmhärtighet.

- ◀b
5 Mos. 6:13; Jos. 4:23–24. HFS Fruktan; Vördnad.

- ◀c
L&F 4:2.

- ◀6a
HFS Celestial härlighet.

- ◀7a
L&F 42:61; 59:4; 98:12; 121:26–33.

- ◀b
HFS Hemligheter, Guds.

- ◀9a
HFS Visdom.

- ◀b
HFS Förstå, förstånd.

- ◀c
Jes. 29:14; 2 Ne. 9:28–29.

- ◀10a
Moro. 10:5.

- ◀b
HFS Uppenbarelse; Vittnesbörd.

- ◀c
HFS Kraft, makt.

- ◀d
Jes. 64:4; 1 Kor. 2:9; 3 Ne. 17:15–17; L&F 76:114–116.

- ◀11a
Upp. 1:10.

- ◀12a
HFS Förklarad, förklaring.

- ◀b
L&F 110:1; 137:1; 138:11, 29.

- ◀13a
Mose 4:2.

- ◀14a
L&F 109:57.

- ◀b
HFS Syner.

- ◀15a
HFS Joseph Smiths översättning (JSÖ).

- ◀16a
Joh. 5:28.

- ◀b
HFS Människosonen.

- ◀17a
HFS Gärningar.

- ◀b
Apg. 24:15.

- ◀c
HFS Uppståndelse.

- ◀19a
HFS Begrunda.

- ◀20a
HFS Jesus Kristus – Jesu Kristi härlighet.

- ◀b
HFS Gud, gudomen – Gud Fadern.

- ◀c
Apg. 7:56.

- ◀21a
Matt. 25:31; L&F 130:6–7; 136:37.

- ◀b
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀c
HFS Tillbe, tillbedjan.

- ◀22a
HFS Vittnesbörd.

- ◀b
L&F 20:17.

- ◀23a
HFS Jesus Kristus – Kristus har visat sig efter sin död.

- ◀b
HFS Gud, gudomen – Gud Fadern.

- ◀c
Joh. 1:14. HFS Enfödde.

- ◀24a
Hebr. 1:1–3; 3 Ne. 9:15; L&F 14:9; 93:8–10.

- ◀b
Mose 1:31–33; 7:30. HFS Skapa, skapelsen.

- ◀c
Apg. 17:28, 29; Hebr. 12:9. HFS Guds söner och döttrar.

- ◀25a
L&F 29:36–39; Mose 4:1–4. HFS Djävulen.

- ◀26a
Jes. 14:12–17. HFS Lucifer.

- ◀27a
Luk. 10:18.

- ◀28a
Upp. 12:9.

- ◀b
HFS Djävulen.

- ◀c
HFS Striden i himlen.

- ◀29a
Upp. 13:7; 2 Ne. 2:18; 28:19–23.

- ◀31a
HFS Avfall.

- ◀32a
L&F 76:26; Mose 5:22–26.

- ◀b
HFS Förtappelsens söner.

- ◀34a
Matt. 12:31–32. HFS Förlåta.

- ◀35a
2 Petr. 2:20–22; Alma 39:6. HFS Oförlåtlig synd.

- ◀b
Hebr. 6:4–6; 1 Ne. 19:7; L&F 132:27.

- ◀36a
Upp. 19:20; 20:10; 21:8; 2 Ne. 9:16; 28:23; Alma 12:16–18; L&F 63:17.

- ◀37a
HFS Döden, den andliga.

- ◀38a
HFS Förtappelsens söner.

- ◀39a
DVS bli återlösta; se vers 38. Alla kommer att uppstå. Se Alma 11:41–45. HFS Levandegöra.

- ◀b
HFS Uppståndelse.

- ◀c
HFS Jesus Kristus.

- ◀40a
3 Ne. 27:13–22. HFS Evangeliet; Återlösningsplanen.

- ◀41a
HFS Korsfästelse.

- ◀b
Jes. 53:4–12; Hebr. 9:28.

- ◀c
1 Joh. 2:1–2.

- ◀d
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀e
HFS Återlösa, återlöst, återlösning.

- ◀42a
HFS Frälsning.

- ◀44a
L&F 19:6–12.

- ◀b
HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀c
HFS Djävulen.

- ◀d
Jes. 66:24; Mark. 9:43–48.

- ◀45a
L&F 29:28–29.

- ◀48a
Upp. 20:1.

- ◀b
DVS dömda, överlämnade.

- ◀c
Alma 42:22.

- ◀50a
HFS Vittnesbörd.

- ◀b
HFS Uppståndelse.

- ◀51a
L&F 20:25–27, 37.

- ◀b
HFS Dop, döpa.

- ◀c
L&F 128:13.

- ◀d
Rom. 6:3–5. HFS Dop, döpa – Dop genom nedsänkning.

- ◀52a
2 Ne. 9:23; Moro. 8:25–26.

- ◀b
HFS Renad, renhjärtad.

- ◀c
HFS Handpåläggning; Helige Andens gåva, den.

- ◀d
HFS Ordinera, ordination.

- ◀e
HFS Myndighet.

- ◀53a
HFS Besegla, besegling.

- ◀b
Ef. 1:13; L&F 88:3–5. HFS Löftets Helige Ande.

- ◀54a
Hebr. 12:23; L&F 93:21–22. HFS Förstfödde.

- ◀55a
2 Petr. 1:3–4; L&F 50:26–28; 84:35–38.

- ◀56a
2 Mos. 19:6; Upp. 1:5–6; 20:6.

- ◀57a
HFS Präst, melkisedekska prästadömet.

- ◀b
1 Mos. 5:21–24. HFS Enok (Henok).

- ◀c
L&F 107:1–4.

- ◀58a
Ps. 82:1, 6; Joh. 10:34–36. HFS Människa, människor – Människan kan bli som vår himmelske Fader.

- ◀b
L&F 121:32. HFS Gud, gudomen.

- ◀c
HFS Guds söner och döttrar.

- ◀59a
Luk. 12:42–44; 3 Ne. 28:10; L&F 84:36–38.

- ◀60a
Upp. 3:5; 21:7.

- ◀61a
Joh. 5:41–44; 1 Kor. 3:21–23.

- ◀b
2 Ne. 33:6; Alma 26:11–16.

- ◀c
L&F 49:6.

- ◀62a
Ps. 15:1–3; 24:3–4; 1 Ne. 15:33–34; Mose 6:57.

- ◀b
L&F 130:7. HFS Evigt liv.

- ◀63a
L&F 88:96–98. HFS Kristi andra ankomst.

- ◀b
Matt. 24:30.

- ◀c
L&F 58:22. HFS Jesus Kristus – Kristus regerar under tusenårsriket.

- ◀64a
Upp. 20:6.

- ◀65a
HFS Uppståndelse.

- ◀66a
HFS Sion.

- ◀b
Jes. 24:23; Hebr. 12:22–24; Upp. 14:1; L&F 84:2; 133:56.

- ◀67a
L&F 45:9–12.

- ◀b
Hebr. 12:23; L&F 76:53–54. HFS Förstfödde.

- ◀68a
HFS Livets bok.

- ◀b
HFS Jesus Kristus – Domare.

- ◀69a
L&F 129:3; 138:12.

- ◀b
Moro. 10:32–33.

- ◀c
HFS Nya och eviga förbundet, det.

- ◀d
HFS Försona, försoning.

- ◀e
HFS Blod.

- ◀70a
L&F 88:28–29; 131:1–4; 137:7–10. HFS Celestial härlighet.

- ◀b
L&F 137:1–4.

- ◀c
Matt. 13:43.

- ◀71a
L&F 88:30. HFS Terrestrial härlighet.

- ◀b
1 Kor. 15:40–41.

- ◀72a
L&F 137:7, 9.

- ◀b
HFS Lagen.

- ◀73a
Alma 40:11–14. HFS Anden.

- ◀b
L&F 88:99; 138:8. HFS Frälsning för de döda; Helvetet.

- ◀c
1 Petr. 3:19–20; 4:6; L&F 138:28–37.

- ◀d
HFS Evangeliet.

- ◀74a
HFS Vittnesbörd.

- ◀78a
1 Kor. 15:40–42.

- ◀79a
L&F 56:16.

- ◀81a
L&F 88:31. HFS Telestial härlighet.

- ◀82a
L&F 138:21.

- ◀84a
2 Ne. 9:12; Alma 12:11. HFS Helvetet.

- ◀85a
HFS Djävulen.

- ◀b
Alma 11:41; L&F 43:18; 88:100–101.

- ◀c
HFS Guds Lamm.

- ◀87a
L&F 138:37.

- ◀93a
HFS Vördnad.

- ◀94a
L&F 130:7.

- ◀b
HFS Förstfödde.

- ◀c
1 Kor. 13:12.

- ◀d
HFS Nåden.

- ◀95a
L&F 29:13; 78:5–7; 84:38; 88:107; 132:20.

- ◀96a
1 Kor. 15:40–41.

- ◀99a
1 Kor. 3:4–7, 22.

- ◀101a
HFS Nya och eviga förbundet, det.

- ◀102a
1 Tess. 4:16–17; L&F 88:96–98.

- ◀b
L&F 78:21.

- ◀103a
Upp. 21:8; L&F 63:17–18.

- ◀b
HFS Lögn.

- ◀c
HFS Äktenskapsbrott.

- ◀104a
HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀105a
Jud. 1:7.

- ◀106a
HFS Helvetet.

- ◀b
L&F 19:3–20.

- ◀c
L&F 87:6.

- ◀d
Ef. 1:10.

- ◀e
1 Kor. 15:24–28.

- ◀f
Hebr. 10:14.

- ◀107a
Upp. 19:15; L&F 88:106; 133:46–53.

- ◀b
1 Mos. 49:10–12; Jes. 63:1–3.

- ◀108a
L&F 137:3.

- ◀110a
Fil. 2:9–11; Mosiah 27:31.

- ◀111a
Upp. 20:12–13. HFS Gärningar.

- ◀b
Joh. 14:2; L&F 59:2; 81:6.

- ◀112a
L&F 29:29.

- ◀b
Upp. 21:23–27.

- ◀114a
Upp. 15:3; Morm. 9:16–18; Mose 1:3–5.

- ◀b
Jakob 4:8.

- ◀115a
2 Kor. 12:4.

- ◀116a
3 Ne. 17:15–17; 19:32–34.

- ◀b
1 Kor. 2:10–12.

KAPITEL 77

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i Hiram i Ohio omkring mars 1832. Joseph Smiths historia uppger: ”I samband med översättningen av skrifterna fick jag följande förklaring till Uppenbarelseboken.”

1–4: Djuren har andar och kommer att bo i evig lycksalighet; 5–7: Den här jorden har en timlig tillvaro på 7 000 år; 8–10: Flera olika änglar återställer evangeliet och tjänar på jorden; 11: Beseglingen av de 144 000; 12–14: Kristus ska komma i början av det sjunde årtusendet; 15: Två profeter ska uppresas åt den judiska nationen.

1

Fråga: Vad är [a]havet av glas som Johannes talar om i Uppenbarelsebokens 4:e kapitel, 6:e vers?

Svar: Det är [b]jorden i dess heliggjorda, odödliga och [c]eviga tillstånd.

2

F: Vad bör vi förstå med de fyra varelser som det talas om i samma vers?

S: Det är [a]symboliska uttryck som Johannes Uppenbararen använder för att beskriva [b]himlen, Guds [c]paradis, människans och de fyrfota djurens och kräldjurens och luftens alla fåglars [d]lycka. Det som är andligt är avbildat i det som är timligt, och det som är timligt är avbildat i det som är andligt. Människans [e]ande är avbildad i hennes person, och detsamma gäller även [f]djurens och alla andra varelsers ande, vilka Gud har skapat.

3

F: Är de fyra varelserna begränsade till enskilda varelser, eller representerar de grupper eller arter?

S: De är begränsade till fyra enskilda varelser som visades för Johannes och representerar härligheten hos de olika grupperna av varelser i deras bestämda rum eller [a]sfär i skapelsen, medan de njuter av sin eviga [b]lycksalighet.

4

F: Vad bör vi förstå med ögonen och vingarna som varelserna hade?

S: Deras ögon representerar ljus och kunskap, det vill säga: de är fyllda med [a]kunskap. Och deras vingar representerar [b]förmågan att förflytta sig, att handla osv.

5

F: Vad bör vi förstå med de tjugofyra [a]äldster som Johannes talade om?

S: Vi bör förstå att dessa äldster som Johannes såg var äldster som hade varit [b]trofasta i tjänandeverket och var döda, som hade tillhört de [c]sju församlingarna och nu var i Guds paradis.

6

F: Vad bör vi förstå med bokrullen som Johannes såg, som på utsidan var [a]förseglad med sju sigill?

S: Vi bör förstå att den innehåller Guds uppenbarade vilja, [b]hemligheter och gärningar, det som är fördolt av hans planer för den här [c]jorden under de sju tusen åren av dess tillvaro eller dess timliga existens.

7

F: Vad bör vi förstå med de sju sigillen varmed den var förseglad?

S: Vi bör förstå att det första sigillet innehåller det som rör det [a]första årtusendet, och det andra sigillet det som rör det andra årtusendet, och så vidare till det sjunde.

8

F: Vad bör vi förstå med de fyra änglarna som det talas om i Uppenbarelsebokens 7:e kapitel och 1:a vers?

S: Vi bör förstå att de är fyra änglar, utsända från Gud, åt vilka är givna makt över jordens fyra hörn att rädda liv och att förgöra. Det är dessa som har det [a]eviga evangeliet att överlämna åt varje nation, släkte, tungomål och folk, och som har makt att tillsluta himlarna, att besegla till liv eller nedkasta till mörkrets [b]regioner.

9

F: Vad bör vi förstå med ängeln som kom upp från öster i Uppenbarelsebokens 7:e kapitel och 2:a vers?

S: Vi bör förstå att ängeln som kom upp från öster är den åt vilken den levande Gudens sigill över [a]Israels tolv stammar är givet. Därför ropar han till de fyra änglarna som har det eviga evangeliet och säger: ”Skada inte jorden eller havet eller träden förrän vi har försett vår Guds tjänares [b]pannor med sigill.” Och detta är, om ni vill ta emot det, [c]Elias som skulle komma för att samla Israels stammar och [d]återställa allt.

10

F: När ska det som det talas om i detta kapitel fullbordas?

S: Det ska fullbordas under det [a]sjätte årtusendet eller när det sjätte sigillet bryts.

11

F: Vad bör vi förstå med att de [a]etthundrafyrtiofyra tusen ur Israels alla stammar, tolv tusen ur varje stam, var försedda med sigill?

S: Vi bör förstå att de som har försetts med sigill är [b]högpräster, ordinerade till Guds heliga orden, till att tjäna i det eviga evangeliet, för det är de som är ordinerade från varje nation, släkte, tungomål och folk, av änglar åt vilka getts makt över jordens nationer att till den [c]Förstföddes församling föra så många som vill komma.

12

F: Vad bör vi förstå med ljudet av [a]basunerna som nämns i Uppenbarelsebokens 8:e kapitel?

S: Vi bör förstå att liksom Gud skapade världen på sex dagar och avslutade sitt verk på den sjunde dagen och [b]helgade den, och likaså formade människan av jordens [c]stoft, ska Herren Gud också i början av det sjunde årtusendet [d]helga jorden och fullborda människans frälsning och [e]döma allt och [f]återlösa allt utom det som han inte har tagit i sin makt, när han har förseglat allt intill alltings ände. Och ljudet av de heliga änglarnas basuner är förberedelsen för och avslutningen på hans verk i början av det sjunde årtusendet – beredandet av vägen inför tiden för hans ankomst.

13

F: När ska det fullbordas som är skrivet i Uppenbarelsebokens 9:e kapitel?

S: Det ska fullbordas sedan det sjunde sigillet har brutits, före Kristi ankomst.

14

F: Vad bör vi förstå med den lilla bokrulle som Johannes [a]åt upp, som nämns i Uppenbarelsebokens 10:e kapitel?

S: Vi bör förstå att det var ett uppdrag och en förordning för honom att [b]samla Israels stammar. Se, detta är Elias som enligt det som är skrivet måste komma och [c]återställa allt.

15

F: Vad bör vi förstå med de två [a]vittnena i Uppenbarelsebokens elfte kapitel?

S: Det är två profeter som ska uppresas åt den [b]judiska nationen i de [c]sista dagarna vid tiden för [d]återställelsen och som ska profetera för judarna sedan de har samlats och har byggt Jerusalems stad i sina fäders [e]land.

- ◀1a
L&F 130:6–9.

- ◀b
L&F 88:17–20, 25–26.

- ◀c
HFS Celestial härlighet; Jorden – Jordens slutliga tillstånd.

- ◀2a
HFS Symbolik.

- ◀b
HFS Himlen.

- ◀c
HFS Paradiset.

- ◀d
HFS Glädje.

- ◀e
Eth. 3:15–16; Abr. 5:7–8. HFS Anden.

- ◀f
Mose 3:19.

- ◀3a
L&F 93:30; Mose 3:9.

- ◀b
L&F 93:33–34.

- ◀4a
HFS Kunskap.

- ◀b
HFS Kraft, makt.

- ◀5a
Upp. 4:4, 10.

- ◀b
Upp. 14:4–5.

- ◀c
Upp. 1:4.

- ◀6a
Upp. 5:1.

- ◀b
HFS Hemligheter, Guds.

- ◀c
HFS Jorden.

- ◀7a
L&F 88:108–110.

- ◀8a
Upp. 14:6–7.

- ◀b
Matt. 8:11–12; 22:1–14; L&F 133:71–73.

- ◀9a
Upp. 7:4–8.

- ◀b
Hes. 9:4.

- ◀c
HFS Elias (Elia).

- ◀d
HFS Evangeliets återställelse.

- ◀10a
Upp. 6:12–17.

- ◀11a
Upp. 14:3–5.

- ◀b
HFS Högpräst (överstepräst).

- ◀c
L&F 76:51–70. HFS Förstfödde.

- ◀12a
Upp. 8:2.

- ◀b
1 Mos. 2:1–3; 2 Mos. 20:11; 31:12–17; Mosiah 13:16–19; Mose 3:1–3; Abr. 5:1–3.

- ◀c
1 Mos. 2:7.

- ◀d
L&F 88:17–20.

- ◀e
HFS Jesus Kristus – Domare.

- ◀f
HFS Återlösa, återlöst, återlösning.

- ◀14a
Hes. 2:9–10; 3:1–4; Upp. 10:10.

- ◀b
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀c
Matt. 17:11.

- ◀15a
Upp. 11:1–14.

- ◀b
HFS Judar.

- ◀c
HFS Sista dagarna, sista tiden.

- ◀d
HFS Evangeliets återställelse.

- ◀e
Amos 9:14–15.

KAPITEL 78

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 1 mars 1832. Den dagen hade profeten och andra ledare samlats för att samtala om kyrkliga angelägenheter. I denna uppenbarelse gavs ursprungligen profeten Joseph Smith, Sidney Rigdon och Newel K. Whitney anvisning om att resa till Missouri och organisera kyrkans handels- och utgivningsverksamhet genom att grunda en ”firma” som skulle handha detta, och skaffa medel till upprättandet av Sion och till förmån för de fattiga. Denna firma, som kallades Förenade firman, grundades i april 1832 och upplöstes 1834 (se kapitel 82). En tid efter firmans upplösning och på Joseph Smiths direktiv ersattes orden ”handels- och utgivningsverksamheten” i uppenbarelsen med uttrycket ”förrådshuset för mitt folks fattiga” och ordet ”orden” ersatte ordet ”firma”.

1–4: De heliga bör organisera och inrätta ett förrådshus; 5–12: Förståndigt bruk av deras egendomar leder till frälsning; 13–14: Kyrkan ska vara oberoende av jordiska makter; 15–16: Mikael (Adam) verkar under ledning av den Helige (Kristus); 17–22: Välsignade är de trofasta, för de ska ärva allt.

1 Herren talade till Joseph Smith den yngre och sa: Hör mig, säger Herren er Gud, ni som är ordinerade till min kyrkas [a]höga prästadöme, ni som har samlats,

2 och lyssna till hans [a]råd som har [b]ordinerat er från höjden, som ska tala visdomens ord i era öron så att frälsning kan komma till er genom det som ni har lagt fram inför mig, säger Herren Gud.

3 För sannerligen säger jag er: Tiden har kommit och är nu för handen, och se och ge akt, det måste finnas en [a]organisation bland mitt folk som styr och inrättar allt som angår [b]förrådshuset för mitt folks [c]fattiga, både på denna plats och i [d]Sions land –

4 som en ständig och evig inrättning och orden i min kyrka för att främja den sak som ni har tagit er an till människornas frälsning och till er Faders ära, han som är i himlen,

5 så att ni kan vara [a]jämlika i fråga om förpliktelser som rör himmelska ting, ja, och även i fråga om jordiska ting för att uppnå himmelska ting.

6 För om ni inte är jämlika i fråga om jordiska ting, kan ni inte vara jämlika i att uppnå himmelska ting.

7 För om ni vill att jag ska ge er en plats i den [a]celestiala världen, måste ni [b]bereda er genom att [c]göra det som jag har befallt er och krävt av er.

8 Och se, sannerligen så säger Herren: Det är nödvändigt att ni som är förenade i denna [a]orden gör allt till min [b]ära,

9 eller med andra ord: Låt min tjänare Newel K. Whitney och min tjänare Joseph Smith den yngre och min tjänare Sidney Rigdon sitta i råd med de heliga som är i Sion,

10 annars försöker [a]Satan vända deras hjärtan bort från sanningen, så att de förblindas och inte förstår det som är berett åt dem.

11 Därför ger jag er en befallning att bereda och organisera er genom en förpliktelse eller ett evigt [a]förbund som inte kan brytas.

12 Och den som bryter det ska mista sitt ämbete och sin ställning i kyrkan och ska överlämnas åt Satans [a]slag intill återlösningens dag.

13 Se, detta är den förberedelse varmed jag bereder er, och grundvalen och mönstret som jag ger er varigenom ni kan utföra de befallningar som jag har gett er,

14 så att kyrkan genom min försyn, trots de [a]prövningar som ska drabba er, kan stå oberoende över alla andra skapelser under den celestiala världen,

15 så att ni kan uppnå den [a]krona som är beredd åt er och bli [b]styresmän över många riken, säger Herren Gud, Sions Helige, som har lagt grundvalarna till [c]Adam-ondi-Ahman,

16 som har utsett [a]Mikael till er furste och befäst hans fötter och satt honom i höjden och gett honom frälsningens nycklar under den Heliges råd och ledning, han som är utan dagars begynnelse och livs ände.

17 Sannerligen, sannerligen säger jag er: Ni är små barn, och ni har ännu inte förstått hur stora välsignelser Fadern håller i sina egna händer och har berett åt er.

18 Och ni kan inte [a]bära allt nu. Var dock vid gott mod, för jag ska [b]leda er. Riket är ert och dess välsignelser är era, och [c]evighetens rikedomar är era.

19 Och den som tar emot allt med [a]tacksamhet ska härliggöras, och den här jordens goda ska tillfalla honom, till och med [b]hundrafalt, ja, mera.

20 Gör därför allt vad jag har befallt er, säger er Återlösare, ja, Sonen [a]Ahman, som bereder allt innan han [b]tar upp er,

21 för ni är den Förstföddes [a]församling, och han ska [b]ta upp er i en sky och utse åt var och en dennes andel.

22 Och den som är en trofast och [a]vis [b]förvaltare ska ärva [c]allt. Amen.

- ◀1a
HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀2a
HFS Råd, råda.

- ◀b
HFS Ordinera, ordination.

- ◀3a
L&F 82:11–12, 15–21.

- ◀b
L&F 72:9–10; 83:5–6.

- ◀c
L&F 42:30–31. HFS Välfärd.

- ◀d
L&F 57:1–2.

- ◀5a
L&F 49:20. HFS Helga, helgelselagen.

- ◀7a
HFS Celestial härlighet.

- ◀b
L&F 29:8; 132:3.

- ◀c
L&F 82:10.

- ◀8a
L&F 92:1.

- ◀b
Mose 1:39.

- ◀10a
HFS Djävulen.

- ◀11a
HFS Förbund.

- ◀12a
1 Kor. 5:5; L&F 82:21; 104:8–10.

- ◀14a
L&F 58:2–4.

- ◀15a
HFS Krona; Upphöjelse.

- ◀b
Upp. 5:10; L&F 76:56–60; 132:19.

- ◀c
HFS Adam-ondi-Ahman.

- ◀16a
L&F 27:11; 107:54–55. HFS Adam.

- ◀18a
Joh. 16:12; 3 Ne. 17:2–3; L&F 50:40.

- ◀b
L&F 112:10.

- ◀c
HFS Evigt liv.

- ◀19a
Mosiah 2:20–21. HFS Tacksam, tacksamhet, tacksägelse.

- ◀b
Matt. 19:29.

- ◀20a
L&F 95:17.

- ◀b
1 Tess. 4:17.

- ◀21a
L&F 76:53–54.

- ◀b
L&F 88:96–98.

- ◀22a
L&F 72:3–4.

- ◀b
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀c
L&F 84:38.

KAPITEL 79

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Hiram i Ohio den 12 mars 1832.

1–4: Jared Carter kallas att predika evangeliet genom Hjälparen.

1 Sannerligen säger jag dig att det är min vilja att min tjänare Jared Carter åter ska bege sig till länderna österut, från plats till plats och från stad till stad, i kraft av den [a]ordination varmed han har ordinerats, och förkunna glada budskap om stor glädje, ja, det eviga evangeliet.

2 Och jag ska sända honom [a]Hjälparen, som ska lära honom sanningen och den väg han ska gå,

3 och i den mån han är trofast ska jag åter kröna honom med kärvar.

4 Låt därför ditt hjärta fröjda sig, min tjänare Jared Carter, och [a]frukta inte, säger er Herre, ja, Jesus Kristus. Amen.

- ◀1a
L&F 52:38. HFS Ordinera, ordination.

- ◀2a
Joh. 14:26. HFS Hjälparen.

- ◀4a
L&F 68:5–6.

KAPITEL 80

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Stephen Burnett i Hiram i Ohio den 7 mars 1832.

1–5: Stephen Burnett och Eden Smith kallas att predika på den plats de själva väljer.

1 Sannerligen, så säger Herren till dig min tjänare Stephen Burnett: Gå ut, gå ut i världen och [a]predika evangeliet för varje levande varelse som kommer inom hörhåll för ljudet av din röst.

2 Och eftersom du önskar en följeslagare ska jag ge dig min tjänare Eden Smith.

3 Gå därför ut och predika mitt evangelium, antingen norrut eller söderut, österut eller västerut, det har ingen betydelse, för ni kan inte gå fel.

4 Förkunna därför det som ni har hört och förvisso tror på och [a]vet är sant.

5 Se, detta är hans vilja som har [a]kallat er, er Återlösare, ja, Jesus Kristus. Amen.

- ◀1a
Mark. 16:15.

- ◀4a
HFS Vittnesbörd.

- ◀5a
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse.

KAPITEL 81

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Hiram i Ohio den 15 mars 1832. Frederick G. William kallas att vara högpräst och rådgivare i det höga prästadömets presidentskap. De historiska uppteckningarna visar att när denna uppenbarelse togs emot i mars 1832 kallades Jesse Gause till ämbetet som rådgivare till Joseph Smith i presidentskapet. Men när han inte förmådde fortsätta på ett sätt som var förenligt med denna utnämning, blev kallet senare överfört till Frederick G. Williams. Uppenbarelsen (daterad mars 1832) bör betraktas som ett steg mot det formella organiserandet av första presidentskapet. Speciellt nämns kravet på ämbetet som rådgivare i denna grupp och den förklarar utnämningens höga rang. Broder Gause verkade under en tid, men uteslöts ur kyrkan i december 1832. Broder Williams ordinerades till det angivna ämbetet den 18 mars 1833.

1–2: Rikets nycklar innehas alltid av första presidentskapet; 3–7: Om Frederick G. Williams är trofast i sitt tjänande ska han få evigt liv.

1 Sannerligen, sannerligen säger jag dig, min tjänare Frederick G. Williams: Lyssna till hans röst som talar, till Herrens er Guds ord och hörsamma den kallelse varmed du är kallad, ja, att vara en [a]högpräst i min kyrka och en rådgivare åt min tjänare Joseph Smith den yngre,

2 åt vilken jag har gett rikets [a]nycklar, vilka alltid tillhör det höga prästadömets [b]presidentskap.

3 Därför erkänner jag förvisso honom och ska välsigna honom och även dig i den mån du är trofast i fråga om råd, i ämbetet som jag har bestämt åt dig, i att alltid be, högt och i ditt hjärta, offentligt såväl som i enskildhet och även i din verksamhet med att förkunna evangeliet i de levandes land och bland dina bröder.

4 Och genom att göra detta gör du den största nyttan för dina medmänniskor och bidrar till hans [a]ära som är din Herre.

5 Var därför trofast. Verka i det ämbete vartill jag har utsett dig. [a]Hjälp de svaga, lyft upp händerna som hänger ner och [b]styrk de [c]matta knäna.

6 Och om du är trofast intill änden ska du få [a]odödlighetens krona och [b]evigt liv i de [c]boningar som jag har berett i min Faders hus.

7 Se och ge akt: Dessa är Alfa och Omegas, ja, Jesu Kristi, ord. Amen.

- ◀1a
HFS Högpräst (överstepräst).

- ◀2a
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀b
L&F 107:8–9, 22. HFS Första presidentskapet.

- ◀4a
Mose 1:39.

- ◀5a
Mosiah 4:15–16.

- ◀b
L&F 108:7.

- ◀c
Jes. 35:3.

- ◀6a
HFS Odödlig, odödlighet.

- ◀b
HFS Evigt liv; Upphöjelse.

- ◀c
Joh. 14:2–3; L&F 59:2; 106:8.

KAPITEL 82

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i Independence i Jackson County i Missouri den 26 april 1832. Detta hände vid ett råd för högpräster och kyrkans äldster. Under rådet upprätthölls Joseph Smith som det höga prästadömets president, till vilket ämbete han tidigare hade ordinerats vid en konferens för högpräster, äldster och medlemmar i Amherst i Ohio den 25 januari 1832 (se överskriften till kapitel 75). Denna uppenbarelse upprepar instruktionerna som getts i en tidigare uppenbarelse (kapitel 78) om att grunda en firma – som kallades Förenade firman (på Joseph Smiths direktiv ersattes ”firma” senare med ”orden”) – som skulle handha kyrkans handels- och utgivningsverksamhet.

1–4: Där mycket är givet, krävs det mycket; 5–7: Mörker råder i världen; 8–13: Herren är bunden när vi gör vad han säger; 14–18: Sion måste tillta i skönhet och helighet; 19–24: Var och en bör sträva efter det som är till hans nästas fördel.

1 Sannerligen, sannerligen säger jag er, mina tjänare, att i den mån ni har [a]förlåtit varandra era överträdelser, så förlåter jag, Herren, er.

2 Dock finns det ibland er de som har syndat oerhört mycket, ja, ni har [a]alla syndat, men sannerligen säger jag er: Ta härefter er tillvara och avstå från synd, så att inte svåra straffdomar faller över era huvuden.

3 För av den åt vilken [a]mycket är givet [b]krävs mycket, och den som [c]syndar mot det större [d]ljuset ska få den större fördömelsen.

4 Ni åkallar mitt namn för att få [a]uppenbarelser, och jag ger er dem, och i den mån ni inte håller mina ord som jag ger er blir ni överträdare, och [b]rättvisa och dom är det straff som är bifogat min lag.

5 Vad jag säger till en, säger jag därför till alla: Var [a]vaksamma, för [b]motståndaren breder ut sina herravälden och [c]mörker råder,

6 och Guds vrede är upptänd mot jordens invånare. Och ingen gör gott, för alla har vikit av från [a]vägen.

7 Och se, sannerligen säger jag er: Jag, Herren, ska inte ställa er till svars för någon [a]synd. Gå er väg och synda inte mer. Men till den själ som syndar ska de [b]tidigare synderna återvända, säger Herren er Gud.

8 Och vidare säger jag er: Jag ger er ett [a]nytt bud, så att ni kan förstå min vilja rörande er.

9 Eller med andra ord: Jag ger er föreskrifter om hur ni ska [a]handla inför mig, så att det kan lända er till frälsning.

10 Jag, Herren, är [a]bunden när ni gör vad jag säger, men när ni inte gör vad jag säger har ni inget löfte.

11 Sannerligen säger jag er därför: Det är viktigt för mina tjänare Edward Partridge och Newel K. Whitney, A. Sidney Gilbert och Sidney Rigdon och min tjänare Joseph Smith och John Whitmer och Oliver Cowdery och W. W. Phelps och Martin Harris att i sina olika förvaltarskap sluta sig [a]samman genom en förbindelse och ett förbund, som inte kan brytas genom överträdelse utan att omedelbart följas av straffdomar –

12 för att handha de fattigas angelägenheter och allting som rör biskopsrådet, både i Sions land och i Kirtlands landområde,

13 för jag har i min egen rätta tid helgat Kirtlands landområde till nytta för den Allrahögstes heliga och för en [a]Sions stav.

14 För Sion måste tillta i skönhet och i helighet. Hennes gränser måste utvidgas, hennes stavar måste stärkas. Ja, sannerligen säger jag er: [a]Sion måste stå upp och klä sig i sina [b]vackra kläder.

15 Därför ger jag er denna befallning, att ni förbinder er genom detta förbund, och det ska ske i enlighet med Herrens lagar.

16 Se, även detta är enligt min visdom för ert bästa.

17 Och ni ska vara [a]jämlika, eller med andra ord, ni ska göra samma anspråk på ägodelarna för att kunna handha det som hör till ert förvaltarskap, var och en alltefter sina önskemål och sina behov i den mån hans önskemål är rättfärdiga.

18 Och allt detta är till nytta för den levande Gudens kyrka, så att var och en kan utöka sin [a]talent, så att var och en kan tillägna sig andra talenter, ja, till och med hundrafalt, för att läggas i Herrens [b]förrådshus och bli gemensam egendom för hela kyrkan.

19 Var och en bör sträva efter det som är till hans nästas fördel och göra allt med [a]blicken endast fäst på Guds ära.

20 Denna [a]orden har jag fastställt att vara en evig orden för er och för era efterträdare, i den mån ni inte syndar.

21 Och den själ som syndar emot detta förbund och förhärdar sitt hjärta mot det, ska behandlas enligt min kyrkas lagar och ska överlämnas åt Satans [a]slag till återlösningens dag.

22 Och se, sannerligen säger jag er, och detta är visdom: Skaffa er vänner med hjälp av orättfärdighetens mammon, och de ska inte förgöra er.

23 Överlåt domen till mig allena för den är min, och jag ska [a]återgälda er. Frid vare med er. Mina välsignelser förblir hos er,

24 för ännu är [a]riket ert och ska så förbli för evigt, om ni inte överger er ståndaktighet. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
Matt. 6:14–15; L&F 64:9–11.

- ◀2a
Rom. 3:23.

- ◀3a
Luk. 12:48; Jak. 4:17. HFS Ansvar, ansvarig, ansvarighet.

- ◀b
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀c
HFS Avfall; Synd.

- ◀d
Joh. 15:22–24. HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀4a
HFS Uppenbarelse.

- ◀b
HFS Rättvisa.

- ◀5a
HFS Vakta, väktare.

- ◀b
HFS Djävulen.

- ◀c
HFS Mörker, andligt.

- ◀6a
Rom. 3:12; L&F 1:16.

- ◀7a
HFS Synd.

- ◀b
L&F 1:32–33; 58:43.

- ◀8a
Joh. 13:34.

- ◀9a
L&F 43:8.

- ◀10a
Jos. 23:14; 1 Kung. 8:23; L&F 1:38; 130:20–21. HFS Lyda, lydig, lydnad; Välsigna, välsignad, välsignelse.

- ◀11a
L&F 78:3–7, 11–15.

- ◀13a
Jes. 33:20; 54:2. HFS Stav.

- ◀14a
HFS Sion.

- ◀b
Jes. 52:1; L&F 113:7–8.

- ◀17a
L&F 51:3. HFS Helga, helgelselagen.

- ◀18a
Matt. 25:14–30; L&F 60:13. HFS Andens gåvor; Gåva.

- ◀b
L&F 42:30–34, 55; 119:1–3. HFS Förrådshus.

- ◀19a
L&F 88:67. HFS Öga, ögon.

- ◀20a
HFS Förenade orden.

- ◀21a
L&F 104:8–10.

- ◀23a
Rom. 12:19; Morm. 3:15.

- ◀24a
Luk. 12:32; L&F 64:3–5. HFS Guds rike eller himmelriket.

KAPITEL 83

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Independence i Missouri den 30 april 1832. Denna uppenbarelse togs emot när profeten satt i råd med sina bröder.

1–4: Kvinnor och barn har anspråk på sina makar och fäder för sitt uppehälle; 5–6: Kvinnor och föräldralösa har anspråk på kyrkan för sitt uppehälle.

1 Sannerligen, så säger Herren som tillägg till kyrkans lagar rörande kvinnor och barn, de som tillhör kyrkan och som har [a]mist sina män och fäder:

2 Kvinnor har [a]anspråk på sina män för sin försörjning tills deras män tas bort. Och om de inte befinns vara överträdare, ska de få medlemskap i kyrkan.

3 Och om de inte är trofasta ska de inte få medlemskap i kyrkan. Dock får de stanna kvar på sina arvedelar enligt landets lagar.

4 Alla [a]barn har anspråk på sina föräldrar för sin försörjning tills de är myndiga.

5 Och därefter har de anspråk på kyrkan, eller med andra ord på Herrens [a]förrådshus, om deras föräldrar inte har så att de kan ge dem arvedelar.

6 Och förrådshuset ska upprätthållas med det som helgats åt kyrkan, och [a]änkor och föräldralösa ska försörjas liksom de [b]fattiga. Amen.

- ◀1a
Jak. 1:27.

- ◀2a
1 Tim. 5:8.

- ◀4a
Mosiah 4:14.

- ◀5a
L&F 78:3. HFS Förrådshus.

- ◀6a
HFS Änka.

- ◀b
Mosiah 4:16–26; Hel. 4:11–13; L&F 42:30–39. HFS Fattiga.

KAPITEL 84

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 22 och 23 september 1832. Under september månad hade äldster börjat återvända från sina missioner i de östra staterna och avge rapport om sitt arbete. Det var medan de var samlade i denna glädjens tid som följande budskap togs emot. Profeten kallade det en uppenbarelse om prästadömet.

1–5: Nya Jerusalem och templet kommer att byggas i Missouri; 6–17: Prästadömslinjen från Mose till Adam anges; 18–25: Det större prästadömet innehar nyckeln till kunskapen om Gud; 26–32: Det lägre prästadömet innehar nyckeln till änglars betjäning och till det förberedande evangeliet; 33–44: Människorna uppnår evigt liv genom prästadömets ed och förbund; 45–53: Kristi Ande upplyser människor, och världen ligger i synd; 54–61: De heliga måste vittna om det som de har fått; 62–76: De ska predika evangeliet, och tecken ska följa; 77–91: Äldster ska gå ut utan börs eller väska, och Herren ska sörja för deras behov; 92–97: Plågor och förbannelser väntar dem som förkastar evangeliet; 98–102: Den nya sången om Sions återlösning; 103–110: Låt var och en verka i sitt eget ämbete och arbeta i sin egen kallelse; 111–120: Herrens tjänare ska kungöra förödelsens avskyvärdhet i de sista dagarna.

1 En uppenbarelse från Jesus Kristus till hans tjänare Joseph Smith den yngre och sex äldster, då de förenade sina hjärtan och [a]höjde sina röster till höjden,

2 ja, Herrens ord rörande sin kyrka, upprättad i de sista dagarna för hans folks [a]återställelse, såsom han har talat genom sina [b]profeters mun, och för hans [c]heligas insamling så att de kan stå på [d]Sions berg, som ska bli staden [e]Nya Jerusalem.

3 Den stad som ska byggas med början på [a]tempelplatsen, vilken Herrens finger har utsett i delstaten Missouris västra gränsområden och som är invigd av Joseph Smith den yngres hand och av andra i vilka Herren fann gott behag.

4 Detta är förvisso Herrens ord, att staden [a]Nya Jerusalem ska byggas genom de heligas insamling, med början på denna plats, ja, på platsen för [b]templet, det tempel som ska uppföras i detta släktled.

5 För sannerligen, detta släktled ska inte helt dö bort förrän ett hus ska byggas åt Herren, och en sky ska vila på det, en sky som ska vara Herrens egen [a]härlighet som ska fylla huset.

6 Och Moses söner, i enlighet med det heliga prästadöme som han tog emot under [a]Jetros, sin svärfars, [b]hand,

7 och Jetro tog emot det under Kalebs hand,

8 och Kaleb tog emot det under Elihus hand,

9 och Elihu under Jeremias hand,

10 och Jeremia under Gads hand,

11 och Gad under Esaias hand,

12 och Esaias tog emot det under Guds hand.

13 Även Esaias levde på Abrahams tid och blev välsignad av honom –

14 denne [a]Abraham som tog emot prästadömet av [b]Melkisedek, som tog emot det av sina fäders släktlinje, ända till [c]Noa,

15 och från Noa till [a]Enok genom deras fäders släktlinje,

16 och från Enok till [a]Abel, som dräptes som följd av sin broders [b]sammansvärjning och som [c]tog emot prästadömet på Guds befallning av sin far [d]Adam, som var den första människan –

17 vilket [a]prästadöme fortsätter i Guds kyrka i alla släktled och är utan dagars begynnelse och års ände.

18 Och Herren stadfäste ett [a]prästadöme även på [b]Aron och hans avkomlingar genom alla deras släktled, vilket prästadöme även fortsätter och [c]förblir för evigt tillsammans med det prästadöme som är enligt Guds heligaste orden.

19 Och detta större prästadöme förvaltar evangeliet och innehar nyckeln till rikets [a]hemligheter, ja, nyckeln till [b]kunskapen om Gud.

20 Därför är gudaktighetens kraft uppenbar i dess [a]förrättningar.

21 Och utan dess förrättningar och prästadömets [a]myndighet är gudaktighetens kraft inte uppenbar för människor i köttet,

22 för utan detta kan ingen [a]människa se Guds, ja Faderns, ansikte och leva.

23 Detta undervisade [a]Mose tydligt Israels barn om i öknen och försökte flitigt [b]heliggöra folket, så att de skulle kunna [c]skåda Guds ansikte,

24 men de [a]förhärdade sina hjärtan och kunde inte uthärda hans närvaro. Därför svor Herren i sin [b]vrede, för hans vrede var upptänd mot dem, att de inte skulle få [c]komma in i hans vila medan de var i öknen, den vila som utgör hans härlighets fullhet.

25 Därför tog han [a]Mose från deras mitt, och även det heliga [b]prästadömet,

26 och det lägre [a]prästadömet fortsatte, det prästadöme som innehar [b]nyckeln till änglars [c]betjäning och det förberedande evangeliet,

27 det evangelium som är evangeliet om [a]omvändelse och om [b]dop och syndernas [c]förlåtelse, och de [d]köttsliga budens [e]lag, som Herren i sin vrede lät kvarstå i Arons hus bland Israels barn intill [f]Johannes, som Gud uppreste och som var [g]uppfylld av den Helige Anden ända från moderlivet.

28 För han döptes medan han ännu var i sin barndom, och ordinerades när han var åtta dagar gammal av Guds ängel till makten att omstörta judarnas rike och att [a]göra Herrens väg rak inför hans folks åsyn och att bereda dem för Herrens ankomst, i vars hand [b]all makt är given.

29 Och vidare: Äldstens och biskopens ämbeten är nödvändiga [a]tillägg till det höga prästadömet.

30 Och vidare: Lärarens och diakonens ämbeten är nödvändiga tillägg till det lägre prästadömet, det prästadöme som stadfästes på Aron och hans söner.

31 Därför, som jag sa angående Moses söner – för Moses söner och även Arons söner ska offra ett godtagbart [a]offer och offergåvor i Herrens hus, det hus som ska byggas åt Herren i detta släktled och på den invigda [b]plats som jag har bestämt –

32 och Moses och Arons söner ska fyllas med Herrens [a]härlighet på [b]Sions berg i Herrens hus. Deras söner är ni och även många som jag har kallat och sänt ut för att bygga upp min [c]kyrka.

33 För de som är [a]trofasta och får dessa båda [b]prästadömen varom jag talat, och som ärar sin kallelse, blir [c]heliggjorda genom Anden till sina kroppars förnyelse.

34 De blir Moses och Arons söner och [a]Abrahams [b]avkomlingar och kyrkan och riket och Guds [c]utvalda.

35 Och vidare: Alla de som tar emot detta prästadöme tar emot mig, säger Herren,

36 för den som tar emot mina tjänare [a]tar emot mig,

37 och den som [a]tar emot mig tar emot min Fader,

38 och den som tar emot min Fader tar emot min Faders rike. Därför ska [a]allt vad min Fader har ges åt honom.

39 Och detta är i enlighet med den [a]ed och det förbund som tillhör prästadömet.

40 Alla de som tar emot prästadömet tar därför emot min Faders ed och förbund, vilka han inte kan bryta, inte heller kan de upphävas.

41 Men den som [a]bryter detta förbund sedan han har tagit emot det och vänder sig helt och hållet därifrån ska [b]inte få syndernas förlåtelse vare sig i den här världen eller i den kommande världen.

42 Och ve alla dem som inte kommer till detta prästadöme, som ni har tagit emot och som jag nu med min egen röst från himlarna stadfäster på er som är närvarande denna dag. Och jag har till och med gett de himmelska härskarorna och mina [a]änglar befallning om er.

43 Och nu ger jag er budet att ni ska ta er tillvara och ge noga [a]akt på det eviga livets ord.

44 För ni ska [a]leva av varje ord som utgår från Guds mun.

45 För Herrens [a]ord är sanning, och allt som är [b]sanning är ljus, och allt som är ljus är Ande, ja, Jesu Kristi Ande.

46 Och Anden ger [a]ljus åt [b]varje människa som kommer till världen, och Anden upplyser varje människa i hela världen som hörsammar Andens röst.

47 Och alla som hörsammar Andens röst kommer till Gud, ja, Fadern.

48 Och Fadern [a]undervisar honom om det [b]förbund som han har förnyat och stadfäst på er, som är stadfäst på er för er skull, och inte bara för er skull utan för hela världens skull.

49 Och hela [a]världen ligger i synd och stönar under [b]mörker och under syndens träldom.

50 Och eftersom de inte kommer till mig kan ni härigenom veta att de är under [a]syndens [b]träldom.

51 För den som inte kommer till mig är under syndens träldom.

52 Och den som inte tar emot min röst är inte bekant med [a]min röst och är inte av mig.

53 Och härigenom kan ni skilja de rättfärdiga från de ogudaktiga och veta att hela [a]världen redan nu [b]stönar under [c]synd och mörker.

54 Och era sinnen har i gångna tider varit förmörkade på grund av [a]otro och för att ni har ringaktat det som ni har tagit emot.

55 Denna [a]fåfänga och otro har bragt hela kyrkan under fördömelse.

56 Och denna fördömelse vilar över Sions barn, ja, alla.

57 Och de ska förbli under denna fördömelse tills de omvänder sig och kommer ihåg det nya [a]förbundet, det vill säga [b]Mormons bok och de [c]tidigare befallningar som jag har gett dem, inte bara för att tala om, utan för att [d]handla enligt det som jag har skrivit –

58 så att de kan bära frukt som är värdig deras Faders rike. Annars återstår det att utgjuta ett gissel och en dom över Sions barn.

59 För ska rikets barn vanhelga mitt heliga land? Sannerligen säger jag er: Nej.

60 Sannerligen, sannerligen säger jag er som nu hör mina [a]ord, vilka är min röst: Välsignade är ni i den mån ni tar emot dessa ting,

61 för jag ska [a]förlåta er era synder med denna befallning att ni ska förbli ståndaktiga i era sinnen i [b]högtidligt allvar och i bönens anda, i att bära vittnesbörd för hela världen om det som meddelas er.

62 [a]Gå därför ut i hela världen, och till alla de platser ni inte kan gå ska ni sända ert vittnesbörd, så att vittnesbördet kan utgå från er till varje levande varelse i hela världen.

63 Och det som jag sa till mina apostlar det säger jag även till er, för ni är mina [a]apostlar, ja, Guds högpräster. Ni är de som min Fader har [b]gett mig. Ni är mina [c]vänner.

64 Därför säger jag åter till er som jag sa till mina apostlar, att varje [a]själ som [b]tror på era ord och döps med vatten till syndernas [c]förlåtelse, ska få den [d]Helige Anden.

65 Och dessa [a]tecken ska följa dem som tror:

66 I mitt namn ska de göra många underbara [a]gärningar,

67 i mitt [a]namn ska de driva ut djävlar,

68 i mitt namn ska de [a]bota de sjuka,

69 i mitt namn ska de öppna de blindas ögon och upplåta de dövas öron,

70 och den stummes tunga ska tala,

71 och om någon ger dem [a]gift ska det inte skada dem,

72 och en orms gift ska inte ha förmåga att skada dem.

73 Men jag ger dem en befallning att de inte ska [a]berömma sig av dessa ting, inte heller tala om dem inför världen, för detta är givet er till er nytta och frälsning.

74 Sannerligen, sannerligen säger jag er: De som inte tror på era ord och inte [a]döps i vatten i mitt namn till sina synders förlåtelse, så att de kan få den Helige Anden, ska bli [b]fördömda och ska inte komma in i min Faders rike, där min Fader och jag är.

75 Och denna uppenbarelse till er och denna befallning till hela världen är i kraft från denna stund, och evangeliet går till alla som inte har tagit emot det.

76 Men sannerligen säger jag till alla dem åt vilka riket har getts: Av er måste det predikas för dem, så att de omvänder sig från sina tidigare onda gärningar. För de ska tillrättavisas för sina onda hjärtans otro, och era bröder i Sion för sitt uppror mot er när jag sände er.

77 Och vidare säger jag er, mina vänner, för härefter ska jag kalla er vänner: Det är nödvändigt att jag ger er denna befallning så att ni blir som mina vänner i de dagar då jag var tillsammans med dem och gick omkring och predikade evangeliet i min kraft,

78 för jag lät dem inte ha någon [a]börs eller väska, inte heller två rockar.

79 Se, jag sänder er ut för att pröva världen, och arbetaren är värd sin [a]lön.

80 Och den som går ut och [a]predikar detta [b]evangelium om riket, och inte underlåter att fortsätta vara trofast i allt, ska inte förtröttas i sitt sinne, inte heller förmörkas, inte heller i sin kropp, sina lemmar eller leder. Och inte ett [c]hårstrå på hans huvud ska falla till marken obemärkt. Och de ska inte hungra, inte heller törsta.

81 Gör er därför inga [a]bekymmer för morgondagen, för vad ni ska äta eller vad ni ska dricka eller vad ni ska klä er med.

82 För tänk på ängens liljor, hur de växer. De arbetar inte, inte heller spinner de. Och världens riken i all sin härlighet är inte klädda som en av dem.

83 För er [a]Fader som är i himlen [b]vet att ni behöver allt detta.

84 Låt därför morgondagen [a]bekymra sig för det som hör den till.

85 Bekymra er inte heller i förväg för [a]vad ni ska säga, utan [b]samla ständigt livets ord i era sinnen, och det ska i samma stund bli [c]givet er den del som ska tilldelas var och en.

86 Låt därför ingen bland er som går ut för att predika detta evangelium om riket från denna stund ta med sig börs eller väska, för denna befallning gäller alla de [a]trofasta som av Gud kallats att tjäna i kyrkan.

87 Se, jag [a]sänder ut er för att tillrättavisa världen för alla deras orättfärdiga gärningars skull och för att undervisa dem om den dom som ska komma.

88 Och den som [a]tar emot er, hos honom ska även jag vara, för jag ska gå framför ert ansikte. Jag ska vara på er högra sida och på er vänstra, och min Ande ska vara i era hjärtan och mina [b]änglar runt omkring er för att upprätthålla er.

89 Den som tar emot er tar emot mig, och densamme ska föda er och klä er och ge er pengar.

90 Och den som föder er eller klär er eller ger er pengar ska på intet sätt [a]mista sin lön.

91 Och den som inte gör detta är inte min lärjunge. Härigenom kan ni känna igen [a]mina lärjungar.

92 Gå bort från den som inte tar emot er, ensamma och för er själva, och [a]rena era fötter, ja, i vatten, rent vatten, både i hetta och i kyla, och vittna därom för er Fader som är i himlen, och vänd inte tillbaka till den människan.

93 Och gör på samma sätt i vilken by eller stad ni än kommer in i.

94 Men sök flitigt och håll inte tillbaka, och ve det hus eller den by eller stad som förkastar er eller era ord eller ert vittnesbörd om mig.

95 Åter säger jag: Ve det hus eller den by eller stad som förkastar er eller era ord eller ert vittnesbörd om mig,

96 för jag, den [a]Allsmäktige, har lagt mina händer på nationerna för att [b]gissla dem för deras [c]ogudaktighets skull.

97 Och plågor ska gå ut, och de ska inte tas bort från jorden förrän jag har fullbordat mitt verk, vilket ska [a]påskyndas i rättfärdighet –

98 tills alla som är kvar känner mig, ja, från den minste till den störste, och fylls av kunskapen om Herren och [a]ser med egna ögon, och upphäver sin röst och med en röst [b]sjunger denna nya sång och säger:

99

”Herren har återupprättat Sion,

Herren har [a]återlöst sitt folk, [b]Israel,

enligt hans [c]nåds [d]utkorelse,

som ägde rum genom deras fäders

tro och [e]förbund.

100

Herren har återlöst sitt folk,

och Satan är [a]bunden, och tid finns ej längre.

Herren har samlat allt till [b]ett.

Herren har hämtat ner [c]Sion ovanifrån.

Herren har [d]hämtat upp Sion nedanifrån.

101

[a]Jorden har haft födslovåndor och frambragt sin styrka,

och sanningen har grundlagts i hennes inre.

Och himlarna har smålett mot henne,

och hon är klädd i sin Guds [b]härlighet,

för han står mitt ibland sitt folk.

102

Härlighet och ära och makt och välde

tillräknas vår Gud, för han är full av [a]barmhärtighet,

rättvisa, nåd och sanning och [b]frid

i evigheters evighet. Amen.”

103 Och vidare: Sannerligen, sannerligen säger jag er: Det är nödvändigt att var och en som går ut för att förkunna mitt eviga evangelium, i den mån de har familjer och tar emot pengar som gåva, skickar dessa till dem eller använder dem till nytta för dem på det sätt som Herren ska visa dem, för så synes det mig gott.

104 Och låt alla de som inte har familj och som får [a]pengar, skicka dessa till biskopen i Sion eller till biskopen i Ohio, så att de kan helgas till frambringandet av uppenbarelserna och till tryckningen av dem och till upprättandet av Sion.

105 Och om någon ger någon av er en rock eller en kostym, så ta den gamla och ge den åt de [a]fattiga och fortsätt glada er resa.

106 Och om någon bland er är stark i Anden, låt honom då [a]ta med sig den som är svag, så att denne kan bli uppbyggd i all [b]ödmjukhet, så att även han kan bli stark.

107 Ta därför med er dem som är ordinerade till det [a]lägre prästadömet, och sänd dem i förväg att arrangera möten och bereda vägen, och att hålla de möten som ni själva inte kan hålla.

108 Se, detta är sättet varpå mina apostlar i forna dagar byggde upp min kyrka åt mig.

109 Låt därför var och en verka i sitt eget ämbete och arbeta i sin egen kallelse, och låt inte huvudet säga till fötterna att det inte behöver fötterna, för hur skulle kroppen kunna stå utan fötter?

110 Och även kroppen behöver varje [a]lem, så att alla kan byggas upp tillsammans, så att ordningen kan bevaras fullkomlig.

111 Och se, [a]högprästerna ska resa och även äldsterna och även de lägre [b]prästerna, men [c]diakonerna och [d]lärarna ska utses till att [e]vaka över kyrkan, att vara kyrkans lokala tjänare.

112 Och även biskopen, Newel K. Whitney, ska resa runt omkring och bland alla församlingarna och uppsöka de fattiga för att [a]sörja för deras behov genom att göra de rika och de högmodiga [b]ödmjuka.

113 Han bör även anställa ett [a]ombud att ta hand om och sköta hans världsliga angelägenheter såsom han bestämmer.

114 Låt dock biskopen resa till staden New York, och även till staden Albany, och även till staden Boston, och med evangeliets stämma och med hög röst varna människorna i dessa städer för den [a]förödelse och totala förstörelse som väntar dem om de förkastar det.

115 För om de förkastar det är stunden för deras dom nära, och deras hus ska lämnas [a]öde åt dem.

116 Låt honom [a]förlita sig på mig och han ska inte [b]komma på skam, och inte ett [c]hårstrå från hans huvud ska falla till marken obemärkt.

117 Och sannerligen säger jag er, mina övriga tjänare: Dra ut i era olika kallelser, i den mån som era omständigheter tillåter, till de stora och framstående städerna och byarna, och tillrättavisa världen i rättfärdighet om alla deras orättfärdiga och gudlösa gärningar, och framlägg klart och förståeligt förödelsens styggelse i de sista dagarna.

118 För genom er, säger Herren den Allsmäktige, ska jag [a]slita sönder deras riken. Jag ska inte bara [b]skaka jorden utan även stjärnhimlarna ska skälva.

119 För jag, Herren, har sträckt ut min hand för att sätta himlens krafter i rörelse. Ni kan inte se det nu, men ännu en liten tid och ni ska se det och veta att jag är, och att jag ska [a]komma och [b]regera med mitt folk.

120 Jag är [a]Alfa och Omega, begynnelsen och änden. Amen.

- ◀1a
HFS Bön.

- ◀2a
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀b
Apg. 3:19–21.

- ◀c
HFS Helig.

- ◀d
Jes. 2:2–5; Hebr. 12:22; Upp. 14:1; L&F 76:66; 84:32; 133:18, 56.

- ◀e
Eth. 13:2–11; L&F 42:8–9; 45:66–67; TA 1:10. HFS Nya Jerusalem.

- ◀3a
L&F 57:3.

- ◀4a
HFS Nya Jerusalem.

- ◀b
HFS Templet, Herrens hus.

- ◀5a
L&F 45:67; 64:41–43; 97:15–20; 109:12, 37.

- ◀6a
HFS Jetro.

- ◀b
HFS Handpåläggning.

- ◀14a
HFS Abraham.

- ◀b
HFS Melkisedek.

- ◀c
HFS Noa, biblisk patriark.

- ◀15a
HFS Enok (Henok).

- ◀16a
HFS Abel.

- ◀b
Mose 5:29–32.

- ◀c
L&F 107:40–57.

- ◀d
HFS Adam.

- ◀17a
Alma 13:1–19; Abr. 2:9, 11. HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀18a
HFS Aronska prästadömet.

- ◀b
HFS Aron, Moses bror.

- ◀c
L&F 13.

- ◀19a
L&F 63:23; 107:18–19. HFS Hemligheter, Guds.

- ◀b
Abr. 1:2.

- ◀20a
HFS Förrättningar.

- ◀21a
HFS Myndighet; Prästadöme.

- ◀22a
L&F 67:11.

- ◀23a
2 Mos. 19:5–11; 33:11.

- ◀b
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀c
2 Mos. 24:9–11; L&F 93:1.

- ◀24a
2 Mos. 20:18–21; 32:8; 5 Mos. 9:23; 1 Ne. 17:30–31, 42.

- ◀b
Ps. 95:8; Hebr. 3:8–11; Jakob 1:7–8; Alma 12:36.

- ◀c
JSÖ 2 Mos. 34:1–2 (tillägget); 4 Mos. 14:23; Hebr. 4:1–11.

- ◀25a
5 Mos. 34:1–5.

- ◀b
HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀26a
HFS Aronska prästadömet.

- ◀b
L&F 13.

- ◀c
L&F 107:20.

- ◀27a
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀b
HFS Dop, döpa.

- ◀c
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀d
Hebr. 7:11–16.

- ◀e
HFS Moses lag.

- ◀f
HFS Johannes Döparen.

- ◀g
Luk. 1:15.

- ◀28a
Jes. 40:3; Matt. 3:1–3; Joh. 1:23.

- ◀b
Matt. 28:18; Joh. 17:2; 1 Petr. 3:22; L&F 93:16–17.

- ◀29a
L&F 107:5.

- ◀31a
L&F 128:24.

- ◀b
L&F 57:3.

- ◀32a
HFS Härlighet.

- ◀b
Hebr. 12:22; L&F 76:66; 84:2; 133:56.

- ◀c
HFS Jesu Kristi kyrka.

- ◀33a
HFS Värdig, värdighet.

- ◀b
HFS Prästadöme.

- ◀c
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀34a
L&F 132:30–32. HFS Abrahams förbund.

- ◀b
Gal. 3:29; Abr. 2:9–11. HFS Abraham – Abrahams avkomlingar.

- ◀c
HFS Utvald, utvalda.

- ◀36a
Matt. 10:40–42; Luk. 10:16; L&F 112:20.

- ◀37a
Joh. 13:20.

- ◀38a
Luk. 12:43–44; Rom. 8:32; Upp. 21:7; 3 Ne. 28:10; L&F 132:18–20. HFS Upphöjelse.

- ◀39a
HFS Prästadömets ed och förbund.

- ◀41a
HFS Avfall.

- ◀b
L&F 76:34–38; 132:27.

- ◀42a
L&F 84:88.

- ◀43a
1 Ne. 15:23–25; L&F 1:14.

- ◀44a
5 Mos. 8:3; Matt. 4:4; L&F 98:11.

- ◀45a
Ps. 33:4. HFS Guds ord.

- ◀b
HFS Sanning.

- ◀46a
HFS Ljus, Kristi ljus; Samvete.

- ◀b
Joh. 1:9; L&F 93:2.

- ◀48a
HFS Inspiration, inspirera.

- ◀b
HFS Förbund; Nya och eviga förbundet, det.

- ◀49a
1 Joh. 5:19.

- ◀b
HFS Mörker, andligt.

- ◀50a
HFS Synd.

- ◀b
Gal. 4:9.

- ◀52a
Joh. 10:27.

- ◀53a
HFS Världen.

- ◀b
Rom. 8:22; Mose 7:48.

- ◀c
HFS Världslighet.

- ◀54a
HFS Otro.

- ◀55a
HFS Fåfäng, fåfänga.

- ◀57a
Jer. 31:31–34.

- ◀b
HFS Mormons bok.

- ◀c
1 Ne. 13:40–41.

- ◀d
Jak. 1:22–25; L&F 42:13–15.

- ◀60a
L&F 18:34–36.

- ◀61a
Dan. 9:9. HFS Förlåta.

- ◀b
L&F 43:34; 88:121; 100:7.

- ◀62a
Mark. 16:15; L&F 1:2–5. HFS Missionsverksamhet.

- ◀63a
HFS Apostel.

- ◀b
3 Ne. 15:24; L&F 50:41–42.

- ◀c
Joh. 15:13–15; L&F 93:45.

- ◀64a
HFS Själen.

- ◀b
Mark. 16:15–16. HFS Tro.

- ◀c
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀d
HFS Helige Andens gåva, den.

- ◀65a
Mark. 16:17–18. HFS Tecken.

- ◀66a
HFS Gärningar.

- ◀67a
Matt. 17:14–21.

- ◀68a
HFS Bota.

- ◀71a
Mark. 16:18; Apg. 28:3–9; L&F 24:13; 124:98–100.

- ◀73a
L&F 105:24. HFS Högmod.

- ◀74a
2 Ne. 9:23; L&F 76:50–52. HFS Dop, döpa – Dopet nödvändigt.

- ◀b
Joh. 3:18.

- ◀78a
Matt. 10:9–10; L&F 24:18.

- ◀79a
L&F 31:5.

- ◀80a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀b
HFS Evangeliet.

- ◀c
Luk. 21:18.

- ◀81a
Matt. 6:25–28.

- ◀83a
HFS Fader i himlen.

- ◀b
Matt. 6:8.

- ◀84a
Matt. 6:34.

- ◀85a
Matt. 10:19–20; Luk. 12:11–12; L&F 100:6.

- ◀b
2 Ne. 31:20; Alma 17:2–3; L&F 6:20; 11:21–26. HFS Begrunda.

- ◀c
HFS Undervisa – Undervisa med Anden.

- ◀86a
Matt. 24:44–46; L&F 58:26–29; 107:99–100.

- ◀87a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀88a
Matt. 10:40; Joh. 13:20.

- ◀b
L&F 84:42. HFS Änglar.

- ◀90a
Matt. 10:42; Mark. 9:41.

- ◀91a
Joh. 13:35.

- ◀92a
Matt. 10:14; Luk. 9:5; L&F 60:15.

- ◀96a
HFS Allsmäktig.

- ◀b
L&F 1:13–14.

- ◀c
HFS Ogudaktig, ogudaktighet.

- ◀97a
Matt. 24:22.

- ◀98a
Jes. 52:8.

- ◀b
Ps. 96:1; Upp. 15:3; L&F 25:12; 133:56. HFS Sjunga, sång.

- ◀99a
Upp. 5:9; L&F 43:29.

- ◀b
HFS Israel.

- ◀c
HFS Nåden.

- ◀d
HFS Utkorelse.

- ◀e
HFS Abrahams förbund.

- ◀100a
Upp. 20:2–3; L&F 43:31; 45:55; 88:110.

- ◀b
Ef. 1:10; L&F 27:13.

- ◀c
L&F 45:11–14; Mose 7:62–64. HFS Sion.

- ◀d
L&F 76:102; 88:96.

- ◀101a
HFS Jorden.

- ◀b
HFS Härlighet.

- ◀102a
HFS Barmhärtig, barmhärtighet.

- ◀b
HFS Fred; Frid.

- ◀104a
L&F 51:8–9, 12–13.

- ◀105a
HFS Fattiga – Fattiga på materiella ägodelar.

- ◀106a
HFS Gemenskap.

- ◀b
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀107a
HFS Aronska prästadömet.

- ◀110a
1 Kor. 12:12–23.

- ◀111a
HFS Högpräst (överstepräst).

- ◀b
HFS Präst, aronska prästadömet.

- ◀c
HFS Diakon.

- ◀d
HFS Lärare, aronska prästadömet.

- ◀e
HFS Vakta, väktare.

- ◀112a
HFS Välfärd.

- ◀b
L&F 56:16.

- ◀113a
L&F 90:22.

- ◀114a
L&F 1:13–14.

- ◀115a
Luk. 13:35.

- ◀116a
HFS Tillit.

- ◀b
Ps. 22:5; 1 Petr. 2:6.

- ◀c
Matt. 10:29–31.

- ◀118a
Dan. 2:44–45.

- ◀b
Joel 2:10; L&F 43:18; 45:33, 48; 88:87, 90. HFS Sista dagarna, sista tiden; Tidernas tecken.

- ◀119a
L&F 1:12, 35–36; 29:9–11; 45:59. HFS Kristi andra ankomst.

- ◀b
HFS Tusenårsriket.

- ◀120a
HFS Alfa och Omega.

KAPITEL 85

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 27 november 1832. Detta kapitel är ett utdrag från ett brev från profeten till William W. Phelps, som bodde i Independence i Missouri. Det svarade på frågor om de heliga som hade flyttat till Sion men som inte hade följt budet att helga sina ägodelar och därför inte fått sina arvedelar enligt kyrkans upprättade ordning.

1–5: Arvedelar i Sion ska tas emot genom helgelse; 6–12: En som är mäktig och stark ska ge de heliga deras arvedelar i Sion.

1 Det är Herrens sekreterares plikt, hans som han har utsett, att föra en historia och en kyrkans allmänna [a]uppteckning över allt som sker i Sion och över alla dem som [b]helgar ägodelar och får lagenliga arvedelar av biskopen,

2 och även över deras sätt att leva, deras tro och gärningar, och även över avfällingarna som avfaller sedan de fått sina arvedelar.

3 Det strider mot Guds vilja och bud att de som inte får sin arvedel genom [a]helgelse, i överensstämmelse med hans lag som han har gett för att han ska kunna kräva [b]tionde av sitt folk, för att bereda dem inför [c]hämndens och förintelsens dag, ska ha sina namn inskrivna tillsammans med Guds folk.

4 Inte heller ska deras släktuppteckning föras eller förvaras där den går att finna i någon av kyrkans uppteckningar eller historia.

5 ”Deras namn ska inte finnas nedtecknade i Guds [a]lagbok, inte heller fädernas namn eller barnens namn”, säger Härskarornas Herre.

6 Ja, så säger den [a]milda, stilla rösten som viskar och [b]tränger igenom allt och ofta får mina ben att skälva då den uppenbarar sig och säger:

7 ”Och det ska ske att jag, Herren Gud, ska sända en som är mäktig och stark, som håller maktens spira i sin hand, klädd med ljus som med en mantel och vars mun ska yttra ord, eviga ord, medan hans inre ska vara en sanningens källa, för att bringa ordning i Guds hus och genom lottning fastställa de heligas arvedelar, deras vars namn, och vars fäders namn och vars barns namn står inskrivna i Guds lagbok,

8 medan den man som kallades av Gud och utsågs, och som räcker ut sin hand för att stödja Guds [a]ark, ska falla för dödens pil likt ett träd som träffas av blixtens skarpa pil.

9 Och alla de som inte finns inskrivna i [a]minnesboken ska inte få någon arvedel på den dagen, utan de ska huggas i stycken och deras del ska utses åt dem bland de icke troende, där [b]gråt och tandagnisslan råder.”

10 Detta säger jag inte av mig själv och därför: Som Herren talar så uppfyller han också.

11 Och de som innehar det höga prästadömet och vars namn inte står skrivna i [a]lagboken eller som befinns ha [b]avfallit eller [c]avskurits från kyrkan, liksom de som innehar det lägre prästadömet eller medlemmarna, ska på den dagen inte ha någon arvedel bland den Allrahögstes heliga.

12 Därför ska det ske med dem som med prästens barn, som är upptecknat i Esras andra kapitel och sextioförsta och sextioandra verserna.

- ◀1a
L&F 21:1; 47:1; 69:3–6.

- ◀b
L&F 42:30–35.

- ◀3a
HFS Helga, helgelselagen.

- ◀b
HFS Tionde.

- ◀c
Mal. 3:10–11, 17; L&F 97:25–26.

- ◀5a
HFS Livets bok.

- ◀6a
1 Kung. 19:11–12; Hel. 5:30–31; 3 Ne. 11:3–7.

- ◀b
Hebr. 4:12.

- ◀8a
2 Sam. 6:6–7; 1 Krön. 13:9–10. HFS Förbundsarken.

- ◀9a
3 Ne. 24:16; Mose 6:5–6. HFS Minnesbok.

- ◀b
L&F 19:5.

- ◀11a
HFS Livets bok.

- ◀b
HFS Avfall.

- ◀c
HFS Uteslutning.

KAPITEL 86

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 6 december 1832. Denna uppenbarelse togs emot medan profeten granskade och redigerade manuskriptet till bibelöversättningen.

1–7: Herren ger förklaringen till liknelsen om vetet och ogräset; 8–11: Han förklarar prästadömets välsignelser som kommer dem till del som enligt köttet är rättmätiga arvingar.

1 Sannerligen, så säger Herren till er, mina tjänare, angående [a]liknelsen om vetet och ogräset:

2 Se, sannerligen säger jag: Åkern var världen, och apostlarna var såningsmännen.

3 Och efter det att de har fallit i sömn, kommer kyrkans store förföljare, avfällingen, skökan, ja, [a]Babylon, som får alla nationer att dricka ur sin bägare, i vilkas hjärtan fienden, ja, Satan, sitter och regerar – se, då sår han ogräset. Därför kväver ogräset vetet och driver ut [b]kyrkan i öknen.

4 Men se, i de [a]sista dagarna, ja nu, medan Herren börjar frambringa ordet, och strået skjuter upp och ännu är sprött –

5 se, sannerligen säger jag er: [a]Änglarna ropar till Herren dag och natt, de är redo och väntar på att bli utsända för att [b]meja ner åkrarna.

6 Men Herren säger till dem: ”Ryck inte upp ogräset medan strået ännu är sprött (för er tro är sannerligen svag), så att ni inte också förstör vetet.

7 Låt därför vetet och ogräset växa tillsammans tills skörden är fullt mogen. Då ska ni först skilja ut vetet från ogräset, och sedan vetet är bärgat, se och ge akt, då ska ogräset bindas i knippor och det återstår för åkern att brännas.”

8 Sålunda säger därför Herren till er hos vilka [a]prästadömet har fortsatt genom era fäders släktlinje,

9 för ni är rättmätiga [a]arvingar enligt köttet och har varit [b]dolda för världen med Kristus i Gud:

10 Därför har ert liv och prästadömet förblivit och måste förbli genom er och ert släktled intill [a]återställelsen av allt som har talats genom alla de heliga profeternas mun sedan världens begynnelse.

11 Därför är ni välsignade om ni är kvar i min godhet, som ett [a]ljus för icke-judarna, och genom detta prästadöme en frälsare för mitt folk [b]Israel. Herren har sagt det. Amen.

- ◀1a
Matt. 13:6–43; L&F 101:64–67.

- ◀3a
Upp. 17:1–9. HFS Babel, Babylon.

- ◀b
Upp. 12:6, 14.

- ◀4a
HFS Sista dagarna, sista tiden.

- ◀5a
L&F 38:12.

- ◀b
HFS Skörd.

- ◀8a
L&F 113:8. HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀9a
Abr. 2:9–11. HFS Abrahams förbund.

- ◀b
Jes. 49:2–3.

- ◀10a
Apg. 3:19–21. HFS Evangeliets återställelse.

- ◀11a
Jes. 49:6.

- ◀b
L&F 109:59–67.

KAPITEL 87

Uppenbarelse och profetia om krig given genom profeten Joseph Smith i eller i närheten av Kirtland i Ohio den 25 december 1832. Vid den här tiden rådde utbredda tvistemål i Förenta staterna om slaveriet och South Carolinas ogiltigförklarande av federala avgifter. I Joseph Smiths historia berättas det att ”tecknen på oroligheter bland nationerna” började bli ”synligare” för profeten ”än de tidigare varit sedan kyrkan påbörjade sin färd ut ur öknen”.

1–4: Krig förutsägs mellan Nordstaterna och Sydstaterna; 5–8: Stora olyckor kommer att falla över jordens alla invånare.

1 Sannerligen, så säger Herren om de krig som inom kort kommer att äga rum, med början med uppror i [a]South Carolina, och vilka till sist slutar med död och elände för många själar:

2 Tiden ska komma då [a]krig ska utgjutas över alla nationer och börja på denna plats.

3 För se, Sydstaterna ska skilja sig från Nordstaterna, och Sydstaterna ska kalla på andra nationer, ja, själva Storbritannien som det kallas, och de ska även kalla på andra nationer för att kunna försvara sig mot andra nationer; och sedan ska [a]krig utgjutas över alla nationer.

4 Och efter många dagar ska det ske att [a]slavar ska sätta sig upp mot sina herrar, som ska vara rustade och övade för krig.

5 Och det ska även ske att återstoden som är kvar i landet ska rusta sig och bli ytterst vreda och ska plåga icke-judarna med en svår plåga.

6 Och så ska jordens invånare [a]sörja för svärdets och blodsutgjutelsernas skull, och genom [b]hungersnöd och plågor och jordbävningar och himlens åska, och även genom våldsamma och intensiva blixtar ska jordens invånare få känna en allsmäktig Guds vrede och förbittring och [c]tuktande hand tills den bestämda förödelsen fullständigt har gjort [d]slut på alla nationer,

7 så att de heligas rop och de heligas [a]blod inte längre ska nå upp till Herren [b]Sebaots öron från jorden om hämnd på sina fiender.

8 [a]Stå därför på heliga platser och låt er inte rubbas förrän Herrens dag kommer, för se, den kommer [b]snart, säger Herren. Amen.

- ◀1a
L&F 130:12–13.

- ◀2a
Joel 3:9–16; Matt. 24:6–7; L&F 45:26, 63; 63:33.

- ◀3a
L&F 45:68–69.

- ◀4a
L&F 134:12.

- ◀6a
L&F 29:14–21; 45:49.

- ◀b
JS–M 1:29.

- ◀c
HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀d
HFS Världen – Världens ände.

- ◀7a
Eth. 8:22–24.

- ◀b
Jak. 5:4; L&F 88:2; 95:7.

- ◀8a
Matt. 24:15; L&F 45:32; 101:21–22.

- ◀b
Upp. 3:11.

KAPITEL 88

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 27 och 28 december 1832 och den 3 januari 1833. Profeten kallade den för ”’olivbladet’ … plockat från Paradisets träd, Herrens budskap till oss om fred”. Uppenbarelsen gavs efter det att högpräster under en konferens bad ”enskilt och högt till Herren om att han skulle uppenbara sin vilja för oss angående uppbyggandet av Sion”.

1–5: Trofasta heliga får den Hjälpare som är löftet om evigt liv; 6–13: Allting kontrolleras och styrs av Kristi ljus; 14–16: Uppståndelsen kommer genom återlösningen; 17–31: Lydnad mot celestial, terrestrial eller telestial lag bereder människorna för dessa respektive riken och härligheter; 32–35: De som vill bli kvar i synd förblir orena; 36–41: Alla riken styrs genom lag; 42–45: Gud har gett en lag för allt; 46–50: Människan ska till och med förstå Gud; 51–61: Liknelsen om mannen som sände ut sina tjänare på åkern och besökte dem i tur och ordning; 62–73: Närma er Herren och ni kommer att få se hans ansikte; 74–80: Heliggör er och undervisa varandra om rikets lära; 81–85: Alla som har blivit varnade bör varna sin nästa; 86–94: Tecken, elementens omvälvningar och änglar bereder vägen för Herrens ankomst; 95–102: Änglabasuner kallar fram de döda i tur och ordning; 103–116: Änglabasuner förkunnar evangeliets återställelse, Babylons fall och den store Gudens strid; 117–126: Sök lärdom, upprätta ett Guds hus (ett tempel) och klä er i kärlekens band; 127–141: Ordningen i profeternas skola förklaras, däribland fottvättningens förrättning.

1 Sannerligen, så säger Herren till er som har samlats för att ta emot hans vilja beträffande er:

2 Se, detta är välbehagligt för Herren, och änglarna [a]gläder sig över er, era böners [b]allmosor har nått upp till Herren [c]Sebaots öron och är upptecknade i [d]boken med namnen på de heliggjorda, ja, de som är av den celestiala världen.

3 Därför sänder jag nu till er, ja, till er mina vänner, en annan [a]Hjälpare, ja, [b]löftets Helige Ande, så att den kan förbli i era hjärtan. Denne andre Hjälpare är densamme som jag lovade mina lärjungar, som det står skrivet i Johannes vittnesbörd.

4 Denne Hjälpare är löftet som jag ger till er om [a]evigt liv, ja, det celestiala rikets [b]härlighet,

5 vilken härlighet är den [a]Förstföddes församlings härlighet, ja, Guds, den heligaste av alla, genom Jesus Kristus, hans Son,

6 [a]han som steg upp i höjden, på samma sätt som han också [b]steg ner under allt, i det att han [c]förstod allt, för att han skulle kunna vara i allting och genom allting, sanningens [d]ljus,

7 den sanning som lyser. Detta är [a]Kristi ljus. På samma sätt är han också i solen och är solens ljus, och dess kraft varigenom den [b]skapades.

8 På samma sätt är han också i månen och är månens ljus, och dess kraft varigenom den skapades,

9 på samma sätt stjärnornas ljus, och dess kraft varigenom de skapades,

10 och även jorden och dess kraft, ja, den jord varpå ni [a]står.

11 Och det ljus som lyser, som ger er ljus, är genom honom som upplyser era ögon, vilket är samma ljus som upplivar ert [a]förstånd.

12 Detta [a]ljus utgår från Guds närhet för att [b]uppfylla den oändliga rymden,

13 ljuset som finns i [a]allting, som ger [b]liv åt allting, som är [c]lagen efter vilken allting styrs, ja, Guds kraft, han som sitter på sin tron, som befinner sig i evighetens sköte, som är i alltings mitt.

14 Och se, sannerligen säger jag er att uppståndelsen från de döda är åstadkommen genom den [a]återlösning som är utförd för er.

15 Och [a]anden och [b]kroppen utgör människans [c]själ.

16 Och [a]uppståndelsen från de döda är själens återlösning.

17 Och själens återlösning sker genom honom som levandegör allt, i vars bröst det är fastslaget att [a]jordens [b]fattiga och [c]ödmjuka ska ärva den.

18 Den måste därför bli heliggjord från all orättfärdighet, så att den kan beredas för den [a]celestiala härligheten,

19 för sedan den har uppfyllt ändamålet med sin skapelse ska den krönas med [a]härlighet, ja, med Gud Faderns närhet,

20 så att kroppar som tillhör det celestiala riket kan [a]inneha den från evighet till evighet, för i denna [b]avsikt formades och skapades den, och i denna avsikt blir de [c]heliggjorda.

21 Och de som inte är heliggjorda genom den lag som jag har gett er, ja, Kristi lag, måste ärva ett annat rike, ja, det terrestriala riket eller det telestiala riket.

22 För den som inte kan hålla ett celestialt rikes [a]lag kan inte uthärda en celestial härlighet.

23 Och den som inte kan hålla ett terrestrialt rikes lag kan inte uthärda en [a]terrestrial härlighet.

24 Och den som inte kan hålla ett telestialt rikes lag kan inte uthärda en [a]telestial härlighet. Därför är han inte värdig ett rikes härlighet. Därför måste han uthärda ett rike som är utan härlighet.

25 Och vidare: Sannerligen säger jag er: [a]Jorden håller ett celestialt rikes lag, för den uppfyller ändamålet med sin skapelse och överträder inte lagen.

26 Därför ska den bli [a]heliggjord. Ja, trots att den ska [b]dö, ska den åter bli levandegjord och ska uthärda den kraft varigenom den levandegörs, och de [c]rättfärdiga ska [d]ärva den.

27 För trots att de dör, ska även de [a]uppstå igen som en [b]andlig kropp.

28 De som har en celestial ande ska få samma kropp som var en naturlig kropp. Ja, ni ska få era kroppar, och er härlighet ska bli den [a]härlighet genom vilken era kroppar [b]levandegörs.

29 Ni som levandegörs genom en del av den [a]celestiala härligheten ska då ta emot densamma i dess fullhet.

30 Och de som är levandegjorda genom en del av den [a]terrestriala härligheten ska då ta emot densamma i dess fullhet.

31 Och även de som levandegörs genom en del av den [a]telestiala härligheten ska då ta emot densamma i dess fullhet.

32 Och de övriga ska också [a]levandegöras, men de ska återvända till sin egen plats för att njuta av det som de är villiga att ta emot, eftersom de inte var [b]villiga att njuta av det som de kunde ha tagit emot.

33 För vad gagnar det en människa om någon skänker henne en gåva och hon inte tar emot gåvan? Se, hon gläds inte över det som ges henne, inte heller gläds hon över den som är gåvans givare.

34 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Det som styrs genom lag upprätthålls också genom lag och fulländas och [a]heliggörs genom den.

35 Den eller det som [a]bryter en lag och inte rättar sig efter lagen, utan försöker vara sin egen lag och väljer att förbli i synd, och förblir helt i synd, kan inte heliggöras genom lag, inte heller genom [b]barmhärtighet, [c]rättvisa eller dom. Därför måste de förbli [d]orena.

36 Alla riken är givna en lag.

37 Och det finns många [a]riken, för det finns inget rum i vilket det inte finns något rike, och det finns inget rike, vare sig ett större eller ett mindre rike, i vilket det inte finns något rum.

38 Och för varje rike är en [a]lag given, och för varje lag finns även vissa begränsningar och villkor.

39 Ingen varelse som inte rättar sig efter dessa [a]villkor är [b]rättfärdigad.

40 För [a]intelligens håller sig till intelligens, [b]visdom tar emot visdom, [c]sanning omfattar sanning, [d]dygd älskar dygd, [e]ljus håller sig till ljus, barmhärtighet har [f]medlidande med barmhärtighet och gör anspråk på sina egna, rättvisa fortsätter sin gång och gör anspråk på sina egna, dom går framför hans ansikte som sitter på tronen och styr och verkställer allt.

41 Han [a]förstår allting, och allting är inför honom och allting är omkring honom. Och han är över allting och i allting och är genom allting och omsluter allting. Allting är genom honom och av honom, ja, Gud själv, i evigheters evighet.

42 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Han har gett allting en lag, varigenom allt rör sig i sin [a]tid och sin årstid.

43 Och deras banor är utstakade, ja, himlarnas och jordens banor, vilka innefattar jorden och alla planeterna.

44 Och de ger [a]ljus till varandra i sina tider och i sina årstider, i sina minuter, i sina timmar, i sina dagar, i sina veckor, i sina månader och i sina år. Allt detta är [b]ett år för Gud, men inte för människan.

45 Jorden far på sina vingar, och [a]solen ger sitt ljus om dagen och månen ger sitt ljus om natten och stjärnorna ger också sitt ljus, medan de far på sina vingar i sin härlighet, omgivna av Guds [b]kraft.

46 Vid vad ska jag likna dessa riken, så att ni kan förstå?

47 Se, alla dessa är riken, och den som har sett något eller det minsta av dem han har [a]sett Gud verka i sitt majestät och sin kraft.

48 Jag säger er: Han har sett honom. Men han som kom till sina [a]egna blev inte förstådd.

49 [a]Ljuset lyser i mörkret, och mörkret förstår det inte. Dock ska dagen komma då ni ska [b]förstå Gud själv, eftersom ni är levandegjorda i honom och genom honom.

50 Då ska ni veta att ni har sett mig, att jag är och att jag är det sanna ljuset som är i er, och att ni är i mig. Annars kunde ni inte tillväxa.

51 Se, jag ska likna dessa riken vid en man som hade en åker, och han sände ut sina tjänare på åkern för att gräva på åkern.

52 Och han sa till den förste: ”Gå ut och arbeta på åkern, och jag ska komma till dig i den första timmen, och du ska se mitt ansiktes glädje.”

53 Och han sa till den andre: ”Gå även du ut på åkern, och i den andra timmen ska jag besöka dig med mitt ansiktes glädje.”

54 Och även till den tredje sa han: ”Jag ska besöka dig.”

55 Och till den fjärde, och så vidare till och med den tolfte.

56 Och åkerns herre gick ut till den förste i den första timmen och stannade hos honom hela den timmen, och ljuset i hans herres ansikte gjorde honom glad.

57 Och sedan lämnade han den förste så att han kunde besöka även den andre och den tredje och den fjärde, och så vidare till och med den tolfte.

58 Och på så sätt tog de alla emot ljuset från sin herres ansikte, var och en i sin timme och i sin tid och i sin årstid,

59 börjande med den förste och så vidare till den [a]siste, och från den siste till den förste, och från den förste till den siste,

60 var och en i sin tur tills hans timme var förbi, ja, enligt det som hans herre hade befallt honom, så att hans herre skulle kunna förhärligas i honom och han i sin herre, så att de alla skulle kunna förhärligas.

61 Därför ska jag likna alla dessa riken och dess [a]invånare vid denna liknelse – varje rike i sin timme och i sin tid och i sin årstid, ja, enligt det påbud som Gud har kungjort.

62 Och vidare: Sannerligen säger jag er, mina [a]vänner: Jag ger er dessa ord att [b]begrunda i era hjärtan, med detta bud som jag ger er att ni ska [c]åkalla mig medan jag är nära.

63 [a]Närma er mig och jag ska närma mig er, [b]sök mig flitigt och ni ska [c]finna mig, be och ni ska få, bulta och det ska öppnas för er.

64 Och vad ni än [a]ber Fadern om i mitt namn som är [b]lämpligt för er, ska bli er givet.

65 Och om ni ber om något som inte är [a]lämpligt för er, ska det leda till er [b]fördömelse.

66 Se, det som ni hör är som [a]rösten av en som ropar i öknen – i öknen eftersom ni inte kan se honom – min röst eftersom min röst är [b]Ande. Min Ande är [c]sanning. Sanningen förblir och har inget slut, och om den finns i er ska den tillväxa.

67 Och om ni har blicken fäst [a]endast på min [b]ära ska hela er kropp vara fylld med ljus och det ska inte finnas något mörker i er, och den kropp som är fylld med ljus [c]förstår allting.

68 [a]Heliggör er därför så att ni har endast Gud i [b]sinnet, och de dagar ska komma då ni ska [c]se honom, för han ska ta slöjan från sitt ansikte för er, och det ska ske i hans egen tid och på hans eget sätt och enligt hans egen vilja.

69 Kom ihåg det stora och sista löfte som jag har gett er. Kasta era [a]onyttiga tankar och ert överdrivna [b]skratt långt bort från er.

70 Stanna kvar, ja, stanna kvar på den här platsen och kalla samman en högtidlig församling, ja, av dem som är de första arbetarna i detta sista rike.

71 Och låt dem som de har [a]varnat på sina resor åkalla Herren och under en kort tid i sina hjärtan begrunda varningen som de har fått.

72 Se och ge akt: Jag ska ta hand om era hjordar och ska uppresa äldster och sända dessa till dem.

73 Se, jag ska påskynda mitt verk i dess tid.

74 Och jag ger er som är de första [a]arbetarna i detta sista rike en befallning att ni ska komma tillsammans och organisera er och förbereda er och [b]heliggöra er. Ja, rena era hjärtan och [c]rentvå era händer och era fötter inför mig, så att jag kan göra er [d]rena,

75 så att jag kan vittna inför er [a]Fader och er Gud och min Gud att ni är rena från detta ogudaktiga släktleds blod, så att jag när jag vill kan uppfylla detta löfte, detta stora och sista löfte som jag har gett er.

76 Jag ger er även en befallning att ni hädanefter ska fortsätta att [a]be och [b]fasta.

77 Och jag ger er en befallning att ni ska [a]undervisa varandra om rikets [b]lära.

78 Undervisa flitigt och min [a]nåd ska vara med er, så att ni kan bli mera fullkomligt [b]undervisade i teori, i princip, i lära, i evangeliets lag, i allting som rör Guds rike, som är viktigt för er att förstå,

79 både om det som är i [a]himlen och på jorden och under jorden, det som har varit, det som är, det som snart måste ske, det som händer i hemlandet, det som händer utomlands, om nationernas [b]krig och förvirring samt om straffdomarna över landet, och även i kunskapen om länder och om riken –

80 så att ni kan vara förberedda på allting när jag åter ska sända er att ära det kall vartill jag har kallat er, och det uppdrag varmed jag har bemyndigat er.

81 Se, jag sände ut er att [a]vittna för och varna folket, och det tillkommer var och en som har blivit varnad att [b]varna sin nästa.

82 Därför är de lämnade utan ursäkt, och deras synder vilar på deras egna huvuden.

83 Den som [a]söker mig [b]tidigt ska finna mig och ska inte bli övergiven.

84 Stanna därför kvar och arbeta flitigt så att ni kan bli fullkomliga i ert tjänande att gå ut bland [a]icke-judarna för sista gången – alla som Herrens mun ska namnge – för att [b]binda ihop lagen och försegla vittnesbördet och bereda de heliga för den domens stund som ska komma,

85 så att deras själar kan undgå Guds vrede, [a]förödelsens styggelse, som väntar de ogudaktiga både i den här världen och i den kommande världen. Sannerligen säger jag er: Låt dem som inte är de första äldsterna fortsätta i vingården tills Herrens mun ska [b]kalla dem, för deras tid har ännu inte kommit, deras kläder är inte [c]rena från detta släktleds blod.

86 Förbli i den [a]frihet varmed ni har gjorts [b]fria. [c]Snärj er inte i [d]synd, utan håll era händer [e]rena tills Herren kommer.

87 För inte många dagar härefter ska [a]jorden [b]skaka och ragla hit och dit som en drucken, och [c]solen ska gömma sitt ansikte och ska vägra att ge ljus, och månen ska badas i [d]blod och [e]stjärnorna ska bli mycket vreda och kasta sig ner som ett fikon som faller från fikonträdet.

88 Och efter ert vittnesbörd kommer vrede och förbittring över folket.

89 För efter ert vittnesbörd kommer [a]jordbävningars vittnesbörd som ska vålla jämmer i hennes mitt, och människor ska falla till marken och ska inte kunna stå.

90 Och likaså kommer åskans vittnesbörds [a]röst och blixtars röst och stormars röst och havets vågors röst när de häver sig över sina bräddar.

91 Och allt ska vara i [a]uppror och människors hjärtan ska förvisso försmäkta, för fruktan ska komma över alla människor.

92 Och [a]änglar ska flyga mitt igenom himlen och ropa med hög röst medan de blåser i Guds basun och säger: ”Bered er, bered er, o ni jordens invånare, för vår Guds dom har kommit. Se och ge akt, [b]brudgummen kommer, gå ut och möt honom.”

93 Och genast ska ett [a]stort tecken visa sig på himlen, och alla människor ska tillsammans se det.

94 Och en annan ängel ska blåsa i basunen och säga: ”Den [a]stora [b]kyrkan, [c]avskyvärdheternas moder, som fick alla nationer att dricka av sin [d]otukts vredesvin, som förföljer Guds heliga, som utgöt deras blod – hon som sitter på många vatten och på öarna i havet – se, hon är [e]ogräset på jorden, hon är bunden i knippor. Hennes band har gjorts starka, ingen människa kan lösa upp dem, därför är hon redo att [f]brännas.” Och han ska blåsa i sin basun både länge och högt, och alla nationer ska höra det.

95 Och det ska råda [a]tystnad i himlen under en halv timmes tid, och omedelbart därefter ska himlens förlåt vecklas ut, på samma sätt som en [b]bokrulle vecklas ut efter att den har rullats upp, och slöjan ska tas från Herrens [c]ansikte.

96 Och de heliga som är på jorden och är vid liv ska levandegöras och [a]ryckas upp för att möta honom.

97 De som har sovit i sina gravar ska [a]komma fram, för deras gravar ska öppnas, och även de ska ryckas upp för att möta honom mitt i himlens pelare.

98 Dessa tillhör Kristus och är [a]förstlingsfrukterna, de som först ska stiga ner med honom, och de som är på jorden och i gravarna som först rycks upp för att möta honom, och allt detta genom rösten från Guds ängels ljudande basun.

99 Och efter detta ska en annan ängel blåsa, vilket är den andra basunen, och då kommer återlösningen för dem som tillhör Kristus vid hans ankomst, som har tagit emot sin del i det [a]fängelse som är berett för dem, för att de ska kunna ta emot evangeliet och [b]dömas liksom människor i köttet.

100 Och vidare ska ännu en basun ljuda som är den tredje basunen, och då kommer de människors [a]andar som ska dömas och befinner sig under [b]fördömelse.

101 Och dessa är återstoden av de [a]döda, och de ska inte leva igen förrän de [b]tusen åren har gått, det vill säga inte förrän vid jordens ände.

102 Och ännu en basun, som är den fjärde basunen, ska ljuda och säga: ”Bland dem som ska bli kvar till den stora och yttersta dagen, ja, till änden, finns de som fortfarande ska förbli [a]orena.”

103 Och ännu en basun ska ljuda, som är den femte basunen, som är den femte ängeln som, medan han flyger mitt igenom himlen, överlämnar det [a]eviga evangeliet till alla nationer, släkter, tungomål och folk.

104 Och detta ska vara ljudet av hans basun, vilken talar till alla människor både i himmel och på jord, och som är under jorden, för [a]varje öra ska höra det och varje knä ska [b]böjas och varje tunga ska bekänna då de hör basunens ljud säga: ”[c]Frukta Gud och ge honom ära som sitter på tronen i evigheters evighet, för stunden för hans dom har kommit.”

105 Och vidare ska en annan ängel, som är den sjätte ängeln, blåsa i sin basun och säga: ”Hon som fick alla nationer att dricka av sin otukts vredesvin är [a]fallen. Hon är fallen, ja, fallen!”

106 Och vidare ska en annan ängel, som är den sjunde ängeln, blåsa i sin basun och säga: ”Det är fullbordat, det är fullbordat! Guds [a]Lamm har [b]segrat och har ensam [c]trampat vinpressen, ja, den allsmäktige Gudens stränga vredes vinpress.”

107 Och då ska änglarna krönas med hans makts härlighet, och de [a]heliga ska fyllas med hans [b]härlighet och ta emot sin [c]arvedel och göras honom [d]jämlika.

108 Och sedan ska den första ängeln åter blåsa i sin basun i alla levandes öron och [a]uppenbara människors hemliga gärningar och Guds kraftgärningar i det [b]första årtusendet.

109 Och sedan ska den andra ängeln blåsa i sin basun och uppenbara människornas hemliga gärningar och deras hjärtans tankar och avsikter samt Guds kraftgärningar i det andra årtusendet.

110 Och så vidare tills den sjunde ängeln blåser i sin basun, och han ska stå fram på jorden och på havet och svärja vid hans namn som sitter på tronen att det inte längre ska finnas [a]tid. Och [b]Satan, den gamle ormen som kallas djävulen, ska bindas och inte släppas lös under [c]tusen års tid.

111 Och sedan ska han [a]släppas lös för en kort tid så att han kan samla sina härar.

112 Och [a]Mikael, den sjunde ängeln, ja, ärkeängeln, ska samla sina härar, ja, himlens härskaror.

113 Och djävulen ska samla sina härar, ja, helvetets härskaror, och ska komma upp för att strida mot Mikael och hans härar.

114 Och då kommer den store Gudens [a]strid, och djävulen och hans härar ska drivas ut till sin egen plats, så att de aldrig mer ska få någon som helst makt över de heliga.

115 För Mikael ska utkämpa deras strider, och ska besegra honom som [a]söker den tron som tillhör honom som sitter på tronen, ja, Lammet.

116 Detta är Guds och de [a]heliggjordas härlighet, och de ska aldrig mera se [b]döden.

117 Sannerligen säger jag er därför, mina [a]vänner: Kalla samman er högtidliga församling, som jag har befallt er.

118 Och eftersom inte alla har tro så sök flitigt och [a]lär varandra [b]visdomsord, ja, sök i de bästa [c]böcker efter visdomsord. Sök lärdom, ja, genom studier och även genom tro.

119 Organisera er, förbered allt som behövs och upprätta ett hus, ja, ett [a]hus för bön, ett hus för fasta, ett hus för tro, ett hus för lärdom, ett hus för härlighet, ett ordningens hus, ett Guds hus,

120 så att ert inträde kan ske i Herrens namn, så att ert utträde kan ske i Herrens namn, så att alla era hälsningar kan ske i Herrens namn med händer lyfta mot den Allrahögste.

121 [a]Upphör därför med allt ert lättsinniga tal, med allt [b]skratt, med alla era [c]vällustiga begär, med allt ert [d]högmod och lättsinne och med alla era ogudaktiga gärningar.

122 Utse bland er en lärare, och låt inte alla vara talesmän samtidigt utan låt en tala åt gången och låt alla lyssna till hans ord, så att när alla har talat, alla kan bli uppbyggda av varandra och så att alla kan få samma förmån.

123 Se till att ni [a]älskar varandra. Upphör att vara [b]giriga. Lär er att ge till varandra som evangeliet kräver.

124 Upphör att vara [a]lata. Upphör att vara orena. Upphör att [b]finna fel med varandra. Upphör att sova längre än nödvändigt. Gå till sängs tidigt så att ni inte blir trötta. Stig upp tidigt så att era kroppar och era sinnen kan bli styrkta.

125 Och framför allt: Klä er med [a]kärlekens band, som med en mantel som är fullkomlighetens och [b]fridens band.

126 [a]Be alltid tills jag [b]kommer, så att ni inte tröttnar. Se och ge akt, jag kommer snart och tar er till mig. Amen.

127 Och vidare: Detta är ordningen i det hus som är färdigställt för presidentskapet för profeternas [a]skola, som inrättats för att undervisa dem om allt som är nödvändigt för dem, ja, för alla kyrkans [b]ämbetsmän, eller med andra ord för dem som är kallade att verka i kyrkan, från högprästerna och ända ner till diakonerna.

128 Och detta ska vara ordningen i skolans presidentskaps hus: Den som utses att vara president eller lärare ska stå på sin plats i det hus som ska färdigställas åt honom.

129 Därför ska han vara först i Guds hus, på en plats varifrån församlingen i huset kan höra hans ord tydligt och klart, utan att han behöver tala högt.

130 Och när han kommer in i Guds hus, för han bör vara först i huset – se, det är storartat att han kan vara ett exempel –

131 låt honom då på sina knän [a]hänge sig åt bön inför Gud som tecken på eller till minne av det eviga förbundet.

132 Och när någon kommer in efter honom, låt då läraren ställa sig upp och med händerna lyfta mot himlen, ja, rakt upp, hälsa sin broder eller sina bröder med dessa ord:

133 ”Är du en broder eller är ni bröder? Jag hälsar er i Herren Jesu Kristi namn som tecken på eller till minne av det eviga förbundet, det förbund vari jag upptar er i [a]gemenskapen med en beslutsamhet som är fast, orubblig och oföränderlig att genom Guds nåd vara er vän och [b]broder i kärlekens band, att vandra oklanderligt enligt alla Guds bud, med tacksägelse i evigheters evighet. Amen.”

134 Och den som befinns vara ovärdig denna hälsning ska inte ha någon plats bland er, för ni ska inte tillåta att mitt hus [a]vanhelgas av honom.

135 Och den som kommer in och är trofast inför mig samt är en broder, eller om de är bröder, ska hälsa presidenten eller läraren med händerna lyfta mot himlen med samma bön och förbund eller genom att säga ”amen” som tecken därpå.

136 Se, sannerligen säger jag er: Detta är ett mönster för hur ni ska hälsa varandra i Guds hus, i profeternas skola.

137 Och ni är kallade att göra detta under bön och tacksägelse, såsom Anden inger er i allt ni gör i Herrens hus, i profeternas skola, så att det kan bli en helgedom, ett den Helige Andens tabernakel till er [a]uppbyggelse.

138 Och ni ska inte uppta någon bland er i denna skola som inte är ren från detta släktleds [a]blod.

139 Och han ska upptas genom [a]fottvättningens förrättning, ty för detta ändamål instiftades fottvättningens förrättning.

140 Och vidare ska fottvättningens förrättning utföras av presidenten eller kyrkans presiderande äldste.

141 Den ska inledas med bön, och efter att ha [a]tagit del av bröd och vin ska han omgjorda sig enligt det [b]mönster som ges i det trettonde kapitlet av Johannes vittnesbörd om mig. Amen.

- ◀2a
Luk. 15:10.

- ◀b
Apg. 10:1–4. HFS Bön.

- ◀c
Jak. 5:4; L&F 95:7.

- ◀d
HFS Livets bok.

- ◀3a
Joh. 14:16.

- ◀b
L&F 76:53. HFS Löftets Helige Ande.

- ◀4a
L&F 14:7.

- ◀b
HFS Celestial härlighet.

- ◀5a
HFS Förstfödde.

- ◀6a
HFS Jesus Kristus.

- ◀b
L&F 122:8. HFS Försona, försoning.

- ◀c
HFS Allvetande.

- ◀d
L&F 93:2, 8–39. HFS Ljus, Kristi ljus; Sanning.

- ◀7a
Moro. 7:15–19; L&F 84:45.

- ◀b
1 Mos. 1:16. HFS Skapa, skapelsen.

- ◀10a
Mose 2:1.

- ◀11a
HFS Förstå, förstånd.

- ◀12a
HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀b
Jer. 23:24.

- ◀13a
Kol. 1:16–17.

- ◀b
5 Mos. 30:20; L&F 10:70.

- ◀c
Job 38; L&F 88:36–38. HFS Lagen.

- ◀14a
HFS Försona, försoning; Återlösningsplanen.

- ◀15a
HFS Anden; Människa, människor – Människan, vår himmelske Faders andebarn.

- ◀b
HFS Kropp.

- ◀c
1 Mos. 2:7. HFS Själen.

- ◀16a
Alma 11:42. HFS Uppståndelse.

- ◀17a
HFS Jorden – Jordens slutliga tillstånd.

- ◀b
HFS Fattiga.

- ◀c
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀18a
HFS Celestial härlighet.

- ◀19a
L&F 130:7–9.

- ◀20a
L&F 38:20.

- ◀b
Mose 1:39. HFS Människa, människor – Människan kan bli som vår himmelske Fader.

- ◀c
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀22a
L&F 105:5.

- ◀23a
HFS Terrestrial härlighet.

- ◀24a
HFS Telestial härlighet.

- ◀25a
HFS Jorden.

- ◀26a
HFS Jorden – Jordens slutliga tillstånd.

- ◀b
HFS Världen – Världens ände.

- ◀c
2 Petr. 3:11–14. HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀d
Matt. 5:5; L&F 45:58; 59:2; 63:49.

- ◀27a
HFS Uppståndelse.

- ◀b
1 Kor. 15:44.

- ◀28a
HFS Domen, den yttersta.

- ◀b
L&F 43:32; 63:51; 101:31.

- ◀29a
HFS Celestial härlighet; Människa, människor – Människan kan bli som vår himmelske Fader.

- ◀30a
HFS Terrestrial härlighet.

- ◀31a
HFS Telestial härlighet.

- ◀32a
Alma 11:41–45.

- ◀b
HFS Handlingsfrihet.

- ◀34a
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀35a
HFS Uppror, upproriskhet.

- ◀b
HFS Barmhärtig, barmhärtighet.

- ◀c
HFS Rättvisa.

- ◀d
Upp. 22:11; 1 Ne. 15:33–35; 2 Ne. 9:16; Alma 7:21.

- ◀37a
L&F 78:15.

- ◀38a
L&F 88:13.

- ◀39a
L&F 130:20–21.

- ◀b
HFS Rättfärdiggöra, rättfärdiggörelse.

- ◀40a
HFS Intelligens, intelligenser.

- ◀b
HFS Visdom.

- ◀c
HFS Sanning.

- ◀d
HFS Dygd.

- ◀e
HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀f
HFS Medlidande.

- ◀41a
1 Joh. 3:20; 1 Ne. 9:6; 2 Ne. 9:20; L&F 38:1–3. HFS Allvetande.

- ◀42a
Dan. 2:20–22; Abr. 3:4–19.

- ◀44a
HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀b
Ps. 90:4; 2 Petr. 3:8.

- ◀45a
1 Mos. 1:16; Abr. 4:16.

- ◀b
L&F 88:7–13.

- ◀47a
Alma 30:44; Mose 1:27–28; 6:63; Abr. 3:21.

- ◀48a
Joh. 1:11; 3 Ne. 9:16; L&F 39:1–4.

- ◀49a
L&F 6:21; 50:23–24; 84:45–47.

- ◀b
Joh. 17:3; L&F 93:1, 28.

- ◀59a
Matt. 20:1–16.

- ◀61a
L&F 76:24.

- ◀62a
L&F 84:63; 93:45.

- ◀b
HFS Begrunda.

- ◀c
Jes. 55:6; Jak. 1:5; L&F 46:7.

- ◀63a
Sak. 1:3; Jak. 4:8; Upp. 3:20.

- ◀b
1 Krön. 28:9; Eth. 12:41; L&F 101:38.

- ◀c
L&F 4:7; 49:26.

- ◀64a
HFS Bön.

- ◀b
L&F 18:18; 46:28–30.

- ◀65a
Jak. 4:3.

- ◀b
L&F 63:7–11.

- ◀66a
Jes. 40:3; 1 Ne. 17:13; Alma 5:37–38; L&F 128:20.

- ◀b
HFS Helige Anden, den; Ljus, Kristi ljus.

- ◀c
HFS Sanning.

- ◀67a
Matt. 6:22; Luk. 11:34–36; L&F 82:19.

- ◀b
Joh. 7:18.

- ◀c
Ords. 28:5; L&F 93:28. HFS Urskillningens gåva.

- ◀68a
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀b
HFS Sinne.

- ◀c
L&F 67:10–13; 93:1; 97:15–17.

- ◀69a
Matt. 12:36; Mosiah 4:29–30; Alma 12:14.

- ◀b
L&F 59:15; 88:121.

- ◀71a
HFS Varna, varning.

- ◀74a
Matt. 20:1, 16.

- ◀b
3 Mos. 20:7–8; 3 Ne. 19:28–29; L&F 50:28–29; 133:62.

- ◀c
HFS Ren och oren.

- ◀d
Eth. 12:37.

- ◀75a
HFS Fader i himlen; Gud, gudomen – Gud Fadern; Människa, människor – Människan, vår himmelske Faders andebarn.

- ◀76a
HFS Bön.

- ◀b
HFS Fasta.

- ◀77a
HFS Undervisa.

- ◀b
HFS Kristi lära.

- ◀78a
HFS Nåden.

- ◀b
L&F 88:118; 90:15; 93:53.

- ◀79a
HFS Himlen.

- ◀b
HFS Krig.

- ◀81a
HFS Vittna.

- ◀b
L&F 63:58. HFS Varna, varning.

- ◀83a
5 Mos. 4:29–31; Jer. 29:12–14; L&F 54:10.

- ◀b
Alma 37:35.

- ◀84a
JS–H 1:41.

- ◀b
Jes. 8:16–17.

- ◀85a
Matt. 24:15.

- ◀b
L&F 11:15.

- ◀c
1 Ne. 12:10–11; Jakob 1:19; 2:2; L&F 112:33. HFS Renad, renhjärtad.

- ◀86a
Mosiah 5:8. HFS Fri, frihet.

- ◀b
Joh. 8:36. HFS Fri, frihet; Handlingsfrihet.

- ◀c
Gal. 5:1.

- ◀d
HFS Synd.

- ◀e
Job 17:9; Ps. 24:4; Alma 5:19.

- ◀87a
Jes. 13:4–13.

- ◀b
L&F 43:18.

- ◀c
Joel 2:10; L&F 45:42; 133:49.

- ◀d
Upp. 6:12.

- ◀e
Joel 3:15.

- ◀89a
L&F 45:33.

- ◀90a
Upp. 8:5; L&F 43:17–25.

- ◀91a
L&F 45:26.

- ◀92a
Upp. 8:13; L&F 133:17.

- ◀b
Matt. 25:1–13; L&F 33:17; 133:10, 19.

- ◀93a
Matt. 24:30; Luk. 21:25–27. HFS Tidernas tecken.

- ◀94a
1 Ne. 13:4–9.

- ◀b
HFS Djävulen – Djävulens kyrka.

- ◀c
Upp. 17:5.

- ◀d
Upp. 14:8.

- ◀e
Matt. 13:38.

- ◀f
L&F 64:23–24; 101:23–25. HFS Jorden – Jordens rening.

- ◀95a
L&F 38:12.

- ◀b
Upp. 6:14.

- ◀c
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀96a
1 Tess. 4:16–17.

- ◀97a
L&F 29:13; 45:45–46; 133:56. HFS Uppståndelse.

- ◀98a
1 Kor. 15:23.

- ◀99a
L&F 76:73; 138:8. HFS Frälsning för de döda.

- ◀b
1 Petr. 4:6.

- ◀100a
Upp. 20:12–13; Alma 11:41; L&F 43:18; 76:85.

- ◀b
HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀101a
Upp. 20:5.

- ◀b
HFS Tusenårsriket.

- ◀102a
HFS Orenhet, orenlighet.

- ◀103a
Upp. 14:6–7. HFS Evangeliets återställelse.

- ◀104a
Upp. 5:13.

- ◀b
Jes. 45:23; Fil. 2:9–11.

- ◀c
HFS Fruktan – Gudsfruktan; Vördnad.

- ◀105a
Upp. 14:8; L&F 1:16.

- ◀106a
HFS Guds Lamm.

- ◀b
1 Kor. 15:25.

- ◀c
Jes. 63:3–4; Upp. 19:15; L&F 76:107; 133:50.

- ◀107a
HFS Helig.

- ◀b
HFS Celestial härlighet.

- ◀c
HFS Upphöjelse.

- ◀d
L&F 76:95.

- ◀108a
Alma 37:25; L&F 1:3.

- ◀b
L&F 77:6–7.

- ◀110a
L&F 84:100.

- ◀b
Upp. 20:1–3; 1 Ne. 22:26; L&F 101:28. HFS Djävulen.

- ◀c
HFS Tusenårsriket.

- ◀111a
L&F 29:22; 43:30–31.

- ◀112a
HFS Mikael.

- ◀114a
Upp. 16:14.

- ◀115a
Jes. 14:12–17; Mose 4:1–4.

- ◀116a
HFS Helgelse, heliggörelse; Upphöjelse.

- ◀b
Upp. 21:4; Alma 11:45; 12:18; L&F 63:49. HFS Odödlig, odödlighet.

- ◀117a
L&F 109:6.

- ◀118a
L&F 88:76–80. HFS Undervisa.

- ◀b
HFS Visdom.

- ◀c
L&F 55:4; 109:7, 14.

- ◀119a
L&F 95:3; 97:10–17; 109:2–9; 115:8. HFS Templet, Herrens hus.

- ◀121a
L&F 43:34; 100:7.

- ◀b
L&F 59:15; 88:69.

- ◀c
HFS Köttslig.

- ◀d
HFS Högmod.

- ◀123a
HFS Kärlek.

- ◀b
HFS Begär, begärelse.

- ◀124a
HFS Lat, lättja.

- ◀b
L&F 64:7–10. HFS Förtal.

- ◀125a
HFS Kärlek.

- ◀b
HFS Fred; Frid.

- ◀126a
HFS Bön.

- ◀b
L&F 1:12.

- ◀127a
HFS Profetskolan.

- ◀b
HFS Ämbete, ämbetsman.

- ◀131a
HFS Tillbe, tillbedjan.

- ◀133a
HFS Gemenskap.

- ◀b
HFS Broder, bröder; Syster.

- ◀134a
L&F 97:15–17; 110:7–8.

- ◀137a
L&F 50:21–24.

- ◀138a
L&F 88:74–75, 84–85.

- ◀139a
HFS Tvättning, tvättningar, tvätta.

- ◀141a
HFS Sakramentet.

- ◀b
Joh. 13:4–17.

KAPITEL 89

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 27 februari 1833. Som följd av att de tidiga bröderna brukade tobak under mötena, leddes profeten att begrunda saken, och följaktligen frågade han Herren därom. Resultatet blev denna uppenbarelse som kallas Visdomsordet.

1–9: Bruket av vin, starka drycker, tobak och heta drycker förbjuds; 10–17: Örter, frukter, kött och säd är avsedda att brukas av människor och djur; 18–21: Lydnad mot evangeliets lag, däribland Visdomsordet, medför timliga och andliga välsignelser.

1 Ett [a]VISDOMSORD, till nytta för högprästernas råd som är samlat i Kirtland, och för kyrkan och även för de heliga i Sion –

2 att sändas med en hälsning, inte som befallning eller tvång utan som uppenbarelse och ett visdomsord som visar Guds ordning och [a]vilja rörande alla heligas timliga frälsning i de sista dagarna –

3 givet som en princip med ett [a]löfte, anpassat efter förmågan hos de svaga och de svagaste av alla [b]heliga som är eller kan kallas heliga.

4 Se, sannerligen så säger Herren till er: Som följd av den [a]ondska och de onda avsikter som finns och kommer att finnas i [b]ränkfulla människors hjärtan i de sista dagarna, har jag [c]varnat er, och förvarnar jag er, genom att ge er detta visdomsord genom uppenbarelse,

5 att i den mån någon bland er dricker [a]vin eller starka drycker, är detta inte gott, inte heller passande i er Faders ögon, utom när ni är samlade för att offra era sakrament inför honom.

6 Och se, detta ska vara vin, ja, [a]rent vin av vinstockens druvor, tillagat av er själva.

7 Och vidare är [a]starka drycker inte för magen utan till att tvätta era kroppar med.

8 Och vidare är tobak inte för [a]kroppen, inte heller för magen, och är inte gott för människan, utan är en ört för sår och all sjuk boskap, att användas med omdöme och färdighet.

9 Och vidare är heta drycker inte för kroppen eller magen.

10 Och sannerligen säger jag er vidare: Alla hälsosamma [a]örter har Gud bestämt för människans uppbyggnad, natur och bruk,

11 varje ört i dess tid, och varje frukt i dess tid, allt detta att brukas med förstånd och [a]tacksägelse.

12 Ja, även [a]köttet av [b]fyrfotadjur och fåglarna i luften har jag, Herren, bestämt till att brukas av människan med tacksägelse. Det ska dock nyttjas [c]sparsamt,

13 och det är behagligt för mig att det inte brukas utom i vintertid, eller i kyla eller hungersnöd.

14 All [a]säd är bestämd till att brukas av människor och djur, till att vara livets stödjestav, inte endast för människor utan även för markens djur och himlens fåglar och alla vilda djur som springer eller krälar på jorden,

15 och dessa har Gud skapat att brukas av människor endast vid svält och svår hunger.

16 All säd är god till föda åt människan, likaså vinstockens frukt, det som bär frukt antingen i eller över marken –

17 dock är vete för människan och majs för oxen och havre för hästen och råg för fåglarna och för svin och för alla djur på marken, och korn för alla nyttodjur och till milda drycker, liksom andra sädesslag.

18 Och alla heliga som kommer ihåg att hålla och handla enligt dessa ord och vandrar i lydnad mot buden, ska få [a]hälsa i naveln och märg i benen

19 och ska finna [a]visdom och stora skatter av [b]kunskap, ja, fördolda skatter,

20 och ska [a]springa och inte bli trötta och ska gå och inte bli matta.

21 Och jag, Herren, ger dem ett [a]löfte att mordängeln ska gå [b]förbi dem som han gick förbi Israels barn, och inte dräpa dem. Amen.

- ◀1a
HFS Visdomsordet.

- ◀2a
L&F 29:34. HFS Guds bud och befallningar.

- ◀3a
L&F 89:18–21.

- ◀b
HFS Helig.

- ◀4a
HFS Bedra, bedrägeri.

- ◀b
HFS Hemliga sammansvärjningar.

- ◀c
HFS Varna, varning.

- ◀5a
3 Mos. 10:9–11; Jes. 5:11–12; 1 Kor. 6:10.

- ◀6a
L&F 27:1–4.

- ◀7a
Ords. 20:1; 23:29–35.

- ◀8a
1 Kor. 3:16–17. HFS Kropp.

- ◀10a
DVS växter 1 Mos. 1:29; L&F 59:17–20.

- ◀11a
HFS Tacksam, tacksamhet, tacksägelse.

- ◀12a
1 Mos. 9:3; 3 Mos. 11:1–8.

- ◀b
1 Tim. 4:3–4; L&F 49:18–21.

- ◀c
L&F 59:20.

- ◀14a
Dan. 1:6–20.

- ◀18a
Ords. 3:8.

- ◀19a
HFS Visdom.

- ◀b
HFS Kunskap; Vittnesbörd.

- ◀20a
Jes. 40:31.

- ◀21a
L&F 84:80.

- ◀b
2 Mos. 12:23, 29.

KAPITEL 90

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 8 mars 1833. Denna uppenbarelse utgör ännu ett steg i upprättandet av första presidentskapet (se överskriften till kapitel 81). Som följd därav blev de nämnda rådgivarna ordinerade den 18 mars 1833.

1–5: Rikets nycklar anförtros Joseph Smith och genom honom kyrkan; 6–7: Sidney Rigdon och Frederick G. Williams ska tjäna i första presidentskapet; 8–11: Evangeliet ska predikas för Israels nationer, för icke-judarna samt för judarna, och varje människa ska höra det på sitt eget språk; 12–18: Joseph Smith och hans rådgivare ska ställa kyrkan i ordning; 19–37: Flera personer tillråds av Herren att vandra rättrådigt och tjäna i hans rike.

1 Så säger Herren: Sannerligen, sannerligen säger jag dig min son: Dina synder är dig [a]förlåtna enligt din begäran, för dina böner och dina bröders böner har nått upp till mina öron.

2 Därför är du välsignad härefter, du som innehar rikets [a]nycklar vilka gavs till dig, det [b]rike som upprättas för sista gången.

3 Sannerligen säger jag dig: Detta rikes nycklar ska aldrig tas ifrån dig, varken medan du är i den här världen eller i den kommande världen.

4 Dock ska genom dig Guds [a]ord ges till en annan, ja, till kyrkan.

5 Och låt alla dem som tar emot Guds ord [a]vakta på hur de håller dem, så att de inte betraktar dem som obetydliga och därigenom kommer under fördömelse och snubblar och faller när stormarna kommer och vindarna blåser och [b]regnet kommer och slår mot deras hus.

6 Och vidare: Sannerligen säger jag dina bröder Sidney Rigdon och Frederick G. Williams: Deras synder är även dem förlåtna, och de ska betraktas som dina jämlikar i fråga om att inneha detta sista rikes nycklar,

7 liksom också, genom din förvaltning, nycklarna till den profeternas [a]skola som jag har befallt ska organiseras,

8 så att de därigenom kan fulländas i sin andliga verksamhet för Sions och för Israels nationers och icke-judarnas frälsning – så många som kommer till tro,

9 så att de genom din förvaltning kan ta emot ordet och ordet genom deras förvaltning kan gå ut till jordens ändar, [a]först till [b]icke-judarna och sedan, se och ge akt, ska de vända sig till judarna.

10 Och sedan kommer den dag när Herrens arm ska [a]uppenbaras med kraft för att övertyga nationerna, hednanationerna och [b]Josefs hus om deras frälsnings evangelium.

11 För på den dagen ska det ske att var och en ska [a]höra evangeliets fullhet på sitt eget tungomål och på sitt eget språk, genom dem som är [b]ordinerade till denna [c]kraft under inflytandet av [d]Hjälparen, utgjuten över dem för att uppenbara Jesus Kristus.

12 Och se, sannerligen säger jag er: Jag ger er en befallning att fortsätta i den andliga [a]verksamheten och i presidentskapet.

13 Och när ni har avslutat översättningen av profeterna, ska ni från och med då [a]presidera över kyrkans och [b]skolans angelägenheter,

14 och tid efter annan, som Hjälparen tillkännager, ta emot [a]uppenbarelser för att avslöja rikets [b]hemligheter,

15 och bringa ordning i församlingarna och [a]studera och [b]lära samt bekanta er med alla goda böcker och med [c]språk, tungomål och folk.

16 Och er uppgift och mission hela livet igenom ska vara att presidera i råd och att bringa ordning i denna kyrkas och detta rikes alla angelägenheter.

17 Känn ingen [a]skam och var inte heller förlägna, men låt er förmanas i all er upphöjdhet och allt ert [b]högmod, för det lägger en snara om era själar.

18 Ställ era hus i ordning. Håll [a]lättja och [b]orenlighet långt ifrån er.

19 Och se, sannerligen säger jag dig: Låt ordna med en plats så snart som möjligt för din rådgivare och skrivare Frederick G. Williams familj.

20 Och låt min åldrige tjänare [a]Joseph Smith den äldre med sin familj stanna kvar på den plats där han nu bor och låt inte sälja den förrän Herrens mun så bestämmer.

21 Och låt min rådgivare [a]Sidney Rigdon stanna kvar där han nu bor tills Herrens mun säger till.

22 Och låt biskopen flitigt söka efter att få ett [a]ombud, och låt denne vara en man som har [b]rikedomar till hands – en Guds man och en man med stark tro –

23 så att han därigenom kan vara i stånd att betala varje skuld och så att Herrens förrådshus inte får dåligt rykte i folkets ögon.

24 Sök [a]flitigt, [b]be alltid och ha tro, och [c]allt ska samverka till ert bästa om ni vandrar rättrådigt och kommer ihåg det [d]förbund varmed ni har förbundit er till varandra.

25 Låt era [a]hushåll vara små, i synnerhet min åldrige tjänare Joseph Smith den äldres, vad gäller dem som inte tillhör er familj,

26 så att det som har getts er till att genomföra mitt verk inte tas ifrån er och ges till dem som inte är värdiga,

27 och ni därigenom blir förhindrade att fullborda det som jag har befallt er.

28 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Det är min vilja att min tjänarinna Vienna Jaques ska få pengar att täcka sina utgifter och fara upp till Sions land,

29 och återstoden av pengarna kan helgas åt mig, och hon ska bli belönad i min egen rätta tid.

30 Sannerligen säger jag er, att det är lämpligt i mina ögon att hon far upp till Sions land och tar emot en arvedel ur biskopens hand,

31 så att hon kan slå sig ner i lugn och ro, i den mån hon är trofast och inte är lat i sina dagar därefter.

32 Och se, sannerligen säger jag er att ni ska skriva ner denna befallning och med en kärleksfull hälsning säga till era bröder i Sion att jag har kallat er att även [a]presidera över Sion i min egen rätta tid.

33 Låt dem därför sluta trötta mig i fråga om denna sak.

34 Se, jag säger er att era bröder i Sion börjar omvända sig, och änglarna gläder sig över dem.

35 Dock finns det mycket som jag inte finner behag i. Och jag finner inte behag i min tjänare [a]William E. McLellin, inte heller i min tjänare Sidney Gilbert, och även biskopen och andra har mycket att omvända sig från.

36 Men sannerligen säger jag er att jag, Herren, ska kämpa med [a]Sion och vädja till hennes starka och [b]tukta henne tills hon segrar och är [c]ren inför mig.

37 För hon ska inte flyttas bort från sin plats. Jag, Herren, har talat det. Amen.

- ◀1a
HFS Förlåta.

- ◀2a
L&F 65:2. HFS Prästadömets nycklar.

- ◀b
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀4a
Apg. 7:38; Rom. 3:2; Hebr. 5:12; L&F 124:39, 126. HFS Profetia, profetera.

- ◀5a
L&F 1:14.

- ◀b
Matt. 7:26–27.

- ◀7a
HFS Profetskolan.

- ◀9a
Matt. 19:30; Eth. 13:10–12.

- ◀b
1 Ne. 13:42; L&F 107:33; 133:8.

- ◀10a
L&F 43:23–27; 88:84, 87–92.

- ◀b
1 Mos. 49:22–26; 1 Ne. 15:13–14.

- ◀11a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀b
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse; Ordinera, ordination.

- ◀c
HFS Prästadöme.

- ◀d
HFS Hjälparen.

- ◀12a
HFS Betjäna, tjäna.

- ◀13a
L&F 107:91–92.

- ◀b
HFS Profetskolan.

- ◀14a
HFS Uppenbarelse.

- ◀b
HFS Hemligheter, Guds.

- ◀15a
L&F 88:76–80, 118; 93:53.

- ◀b
L&F 107:99–100; 130:18–19.

- ◀c
HFS Språk.

- ◀17a
Rom. 1:16; 2 Ne. 6:13.

- ◀b
L&F 88:121. HFS Högmod.

- ◀18a
L&F 58:26–29. HFS Lat, lättja.

- ◀b
L&F 38:42.

- ◀20a
HFS Smith, Joseph, den äldre.

- ◀21a
HFS Rigdon, Sidney.

- ◀22a
L&F 84:112–113.

- ◀b
Jakob 2:17–19.

- ◀24a
HFS Flit.

- ◀b
HFS Bön.

- ◀c
Esra 8:22; Rom. 8:28; L&F 100:15; 122:7–8.

- ◀d
HFS Förbund.

- ◀25a
DVS de fattiga som Joseph Smith den äldre tog hand om.

- ◀32a
L&F 107:91–92.

- ◀35a
L&F 66:1; 75:6–9.

- ◀36a
HFS Sion.

- ◀b
HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀c
HFS Renad, renhjärtad.

KAPITEL 91

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 9 mars 1833. Profeten var vid den här tiden upptagen med översättningen av Gamla testamentet. När han kom till den del av de forna skrifterna som kallas apokryferna, frågade han Herren och fick denna undervisning.

1–3: De apokryfiska böckerna är till största delen korrekt översatta men innehåller många tillägg, gjorda av människohänder, som inte är sanna; 4–6: De är till nytta för dem som är upplysta av Anden.

1 Sannerligen, så säger Herren till er angående de [a]apokryfiska böckerna: Det finns mycket däri som är sant, och det är till största delen korrekt översatt.

2 Det finns mycket däri som inte är sant, vilket är tillägg gjorda av människohänder.

3 Sannerligen säger jag er att det inte är nödvändigt att de apokryfiska böckerna översätts.

4 Låt därför den som läser dem [a]förstå, för Anden uppenbarar sanningen.

5 Och den som är upplyst av [a]Anden ska få nytta därav.

6 Och den som inte tar emot av Anden kan inte få någon nytta av dem. Därför är det inte nödvändigt att de översätts. Amen.

- ◀1a
HFS Apokryferna.

- ◀4a
HFS Förstå, förstånd.

- ◀5a
HFS Helige Anden, den; Inspiration, inspirera.

KAPITEL 92

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 15 mars 1833. Uppenbarelsen handleder Frederick G. Williams, som nyligen utsetts till rådgivare till Joseph Smith, angående hans plikter i Förenade firman (se överskriften till kapitel 78 och 82).

1–2: Herren ger en befallning rörande inträde i den förenade orden.

1 Sannerligen, så säger Herren: Jag ger den [a]förenade orden, bildad i överensstämmelse med den förut givna befallningen, en uppenbarelse och befallning angående min tjänare Frederick G. Williams, att ni ska uppta honom i er orden. Vad jag säger till en säger jag till alla.

2 Och vidare säger jag till dig, min tjänare Frederick G. Williams, att du ska vara en livaktig medlem av denna orden, och i den mån du är trofast i att hålla alla tidigare befallningar ska du bli välsignad för evigt. Amen.

- ◀1a
L&F 82:11, 15–21. HFS Förenade orden.

KAPITEL 93

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 6 maj 1833.

1–5: Alla som är trofasta kommer att se Herren; 6–18: Johannes bar vittnesbörd om att Guds Son gick från nåd till nåd tills han fick en fullhet av Faderns härlighet; 19–20: Trofasta personer som går från nåd till nåd kommer också att få hans fullhet; 21–22: De som är födda genom Kristus utgör den Förstföddes församling; 23–28: Kristus fick en fullhet av all sanning, och människan kan genom lydnad få detsamma; 29–32: Människan var i begynnelsen hos Gud; 33–35: Elementen är eviga och människan kan få en glädjens fullhet i uppståndelsen; 36–37: Guds härlighet är intelligens; 38–40: Barn är oskyldiga inför Gud tack vare Kristi återlösning; 41–53: De ledande bröderna blir befallda att sätta sina familjer i ordning.

1 Sannerligen, så säger Herren: Det ska ske att varje själ som [a]överger sina synder och kommer till mig och [b]åkallar mitt namn och [c]lyder min röst och håller mina bud, ska [d]se mitt [e]ansikte och veta att jag är,

2 och att jag är det sanna [a]ljuset som upplyser var och en som kommer till världen,

3 och att jag är [a]i Fadern och Fadern i mig, och att Fadern och jag är ett –

4 Fadern [a]eftersom han [b]gav mig av sin fullhet, och Sonen eftersom jag var i världen och gjorde [c]köttet till mitt tabernakel och bodde bland människorna.

5 Jag var i världen och tog emot från min Fader, och hans [a]gärningar blev tydligt uppenbarade.

6 Och [a]Johannes såg och bar vittnesbörd om min [b]härlighets fullhet, och fullheten av [c]Johannes vittnesbörd ska härefter uppenbaras.

7 Och han bar vittnesbörd och sa: ”Jag såg hans härlighet, att han var i [a]begynnelsen innan världen var till.”

8 Ordet var därför i begynnelsen, för han var [a]Ordet, ja, frälsningens budbärare,

9 världens [a]ljus och [b]Återlösare, sanningens Ande, som kom till världen eftersom världen skapades av honom, och i honom var människornas liv och människornas ljus.

10 Världarna [a]blev till genom honom. Människorna blev till genom honom. Allting blev till medelst honom och genom honom och av honom.

11 Och jag, Johannes, vittnar att jag såg hans härlighet såsom Faderns Enföddes härlighet, full av nåd och sanning, ja, sanningens Ande, som kom och bodde i köttet och bodde ibland oss.

12 Och jag, Johannes, såg att han inte tog emot [a]fullheten från början, utan tog emot [b]nåd för nåd.

13 Och han tog inte emot fullheten från början, utan fortsatte från [a]nåd till nåd tills han tog emot en fullhet.

14 Och därför kallades han [a]Guds Son, eftersom han inte tog emot fullheten från början.

15 Och jag, [a]Johannes, bär vittnesbörd och se, himlarna öppnades och den [b]Helige Anden sänkte sig över honom i form av en [c]duva och vilade på honom, och det kom en röst från himlen som sa: ”Denne är min [d]älskade Son.”

16 Och jag, Johannes, bär vittnesbörd om att han tog emot en fullhet av Faderns härlighet.

17 Och han tog emot [a]all [b]makt, både i himlen och på jorden, och [c]Faderns härlighet var med honom, för han bodde i honom.

18 Och det ska ske att om ni är trofasta ska ni få ta emot fullheten av Johannes vittnesbörd.

19 Jag ger er dessa ord för att ni ska kunna förstå och veta hur ni ska [a]tillbe, och veta vad ni ska tillbe, så att ni kan komma till Fadern i mitt namn och i rätt tid få ta emot hans fullhet.

20 För om ni håller mina [a]bud ska ni få ta emot hans [b]fullhet och [c]förhärligas i mig såsom jag är i Fadern. Därför säger jag er: Ni ska ta emot [d]nåd för nåd.

21 Och se, sannerligen säger jag er: Jag var i [a]begynnelsen hos Fadern och är den [b]Förstfödde,

22 och alla de som är födda genom mig har [a]del i densammes [b]härlighet och utgör den Förstföddes församling.

23 Även ni var i begynnelsen [a]hos Fadern, han som är Ande, det vill säga sanningens Ande,

24 och [a]sanningen är [b]kunskapen om tingen som de är och som de var och som de kommer att vara.

25 Och det som är [a]mer eller mindre än detta är den ondes ande, han som var en [b]lögnare från begynnelsen.

26 [a]Sanningens Ande är av Gud. Jag är sanningens Ande, och Johannes bar vittnesbörd om mig och sa: ”Han tog emot en fullhet av sanningen, det vill säga av all sanning.”

27 Och ingen människa tar emot [a]fullheten om hon inte håller hans bud.

28 Den som [a]håller hans bud tar emot sanning och [b]ljus, tills hon är förhärligad i sanningen och [c]vet allting.

29 Även människan var i [a]begynnelsen hos Gud. [b]Intelligens, eller sanningens ljus, blev inte skapad eller formad och kan inte heller bli det.

30 All sanning är självständig i den sfär där Gud har satt den till att [a]handla av sig själv, och så är även all intelligens. Annars skulle det inte finnas någon tillvaro.

31 Se, häri består människans [a]handlingsfrihet, och häri ligger människans fördömelse, för det som var från begynnelsen är [b]tydligt uppenbarat för henne och hon tar inte emot ljuset.

32 Och varje människa vars ande inte tar emot [a]ljuset är under fördömelse.

33 För människan är [a]ande. [b]Elementen är eviga, och ande och element, oskiljaktigt förenade, tar emot glädjens fullhet.

34 Och när de är [a]åtskilda kan människan inte ta emot [b]glädjens fullhet.

35 [a]Elementen är Guds tabernakel, ja, människan är Guds tabernakel, det vill säga [b]tempel, och det tempel som förorenas, det templet ska Gud förgöra.

36 Guds [a]härlighet är [b]intelligens eller med andra ord [c]ljus och sanning.

37 Ljus och sanning skyr [a]den onde.

38 Varje människoande var i begynnelsen [a]oskyldig, och eftersom Gud har [b]återlöst människan från [c]fallet, blev människorna i sina barnaår åter [d]oskyldiga inför Gud.

39 Och den onde kommer och [a]tar bort sanning och ljus från människobarnen genom olydnad och på grund av deras fäders [b]traditioner.

40 Men jag har befallt er att fostra era [a]barn i ljus och sanning.

41 Men sannerligen säger jag dig, min tjänare Frederick G. Williams: Du har förblivit under denna fördömelse.

42 Du har inte [a]undervisat dina barn om ljus och sanning i enlighet med befallningarna, och den onde har ännu makt över dig, och detta är orsaken till din bedrövelse.

43 Och nu ger jag dig en befallning: Om du vill bli befriad ska du ställa ditt eget hus i [a]ordning, för det finns mycket i ditt hus som inte är rätt.

44 Sannerligen säger jag till min tjänare Sidney Rigdon, att i några avseenden har han inte följt befallningarna angående sina barn. Ställ därför först ditt hus i ordning.

45 Sannerligen säger jag till min tjänare Joseph Smith den yngre, eller med andra ord, jag kallar er [a]vänner, för ni är mina vänner och ni ska få en arvedel hos mig –

46 jag kallade er [a]tjänare för världens skull, och ni är deras tjänare för min skull –

47 och se, sannerligen säger jag till Joseph Smith den yngre: Du har inte följt befallningarna och måste stå [a]tillrättavisad inför Herren.

48 Din [a]familj måste omvända sig och överge vissa ting samt ge mer allvarligt akt på dina ord, annars kommer de att flyttas bort från sin plats.

49 Det jag säger till en, säger jag till alla. [a]Be alltid så att den onde inte får makt över dig och flyttar bort dig från din plats.

50 Även min tjänare Newel K. Whitney, en biskop i min kyrka, behöver tuktas och sätta sin familj i ordning och se till att de är flitigare och mer engagerade i hemmet och alltid ber. Annars ska de flyttas bort från sin [a]plats.

51 Nu säger jag er, mina vänner: Låt min tjänare Sidney Rigdon ge sig av på sin resa och skynda sig, och även förkunna ett [a]nådens år från Herren och frälsningens evangelium såsom jag ska inge honom att säga, och genom er enhälliga tros bön ska jag upprätthålla honom.

52 Och låt även mina tjänare Joseph Smith den yngre och Frederick G. Williams skynda sig, och det ska ges åt dem, ja, enligt trons bön. Och i den mån ni håller mina ord ska ni inte bringas på skam i den här världen, inte heller i den kommande världen.

53 Och sannerligen säger jag er att det är min vilja att ni ska skynda er att [a]översätta mina heliga skrifter samt [b]förvärva er [c]kunskap om historia och om länder och om riken, om Guds och människors lagar, och allt detta för Sions frälsnings skull. Amen.

- ◀1a
HFS Omvända sig, omvändelse; Värdig, värdighet.

- ◀b
Joel 2:32.

- ◀c
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀d
2 Mos. 33:11; L&F 38:7–8; 67:10–12; 88:68; 101:23; 130:3. HFS Hjälparen.

- ◀e
JSÖ 1 Joh. 4:12 (tillägget).

- ◀2a
Joh. 1:4–9; L&F 14:9; 84:45–47; 88:6–7. HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀3a
Joh. 10:25–38; 17:20–23; L&F 50:43–45.

- ◀4a
Mosiah 15:1–7.

- ◀b
HFS Jesus Kristus – Myndighet.

- ◀c
Luk. 1:26–35; 2:4–14; 3 Ne. 1:12–14; Eth. 3:14–16.

- ◀5a
Joh. 5:36; 10:25; 14:10–12.

- ◀6a
Joh. 1:34.

- ◀b
HFS Jesus Kristus – Jesu Kristi härlighet.

- ◀c
Joh. 20:30–31.

- ◀7a
Joh. 1:1–3, 14; 17:5; L&F 76:39.

- ◀8a
HFS Jehova; Jesus Kristus.

- ◀9a
HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀b
HFS Återlösaren.

- ◀10a
Hebr. 1:1–3; L&F 76:24; Mose 1:31–33.

- ◀12a
Fil. 2:6–11.

- ◀b
Joh. 1:16–17.

- ◀13a
Luk. 2:52.

- ◀14a
Luk. 1:31–35; L&F 6:21. HFS Gud, gudomen – Gud Sonen.

- ◀15a
Joh. 1:29–34.

- ◀b
HFS Helige Anden, den.

- ◀c
HFS Duvans tecken.

- ◀d
Matt. 3:16–17.

- ◀17a
Matt. 28:18; Joh. 17:2; 1 Petr. 3:22.

- ◀b
HFS Jesus Kristus – Myndighet; Kraft, makt.

- ◀c
HFS Gud, gudomen – Gud Fadern.

- ◀19a
Joh. 4:21–26; 17:3; Apg. 17:22–25. HFS Tillbe, tillbedjan.

- ◀20a
L&F 50:28.

- ◀b
Joh. 1:16; L&F 84:36–39.

- ◀c
Joh. 17:4–5, 22. HFS Människa, människor – Människan kan bli som vår himmelske Fader.

- ◀d
HFS Nåden.

- ◀21a
Joh. 1:1–2; 1 Petr. 1:19–20; Mose 4:2.

- ◀b
HFS Förstfödde.

- ◀22a
1 Petr. 5:1; L&F 133:57.

- ◀b
HFS Celestial härlighet.

- ◀23a
HFS Människa, människor – Människan, vår himmelske Faders andebarn.

- ◀24a
HFS Sanning.

- ◀b
HFS Kunskap.

- ◀25a
L&F 20:35.

- ◀b
Joh. 8:44; 2 Ne. 2:18; Mose 4:4.

- ◀26a
Joh. 14:6.

- ◀27a
HFS Fullkomlig.

- ◀28a
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀b
L&F 50:24; 84:45. HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀c
Joh. 17:3; L&F 88:49, 67.

- ◀29a
Abr. 3:18. HFS Föruttillvaron; Människa, människor.

- ◀b
HFS Intelligens, intelligenser.

- ◀30a
2 Ne. 2:13–27.

- ◀31a
HFS Handlingsfrihet.

- ◀b
5 Mos. 30:11–14; L&F 84:23–24.

- ◀32a
HFS Ljus, Kristi ljus; Sanning.

- ◀33a
L&F 77:2; Abr. 5:7–8. HFS Människa, människor – Människan, vår himmelske Faders andebarn.

- ◀b
L&F 131:7–8; 138:17. HFS Uppståndelse.

- ◀34a
2 Ne. 9:8–10.

- ◀b
HFS Glädje.

- ◀35a
L&F 130:22.

- ◀b
1 Kor. 3:16–17.

- ◀36a
HFS Härlighet; Jesus Kristus – Jesu Kristi härlighet.

- ◀b
L&F 130:18–19; Abr. 3:19. HFS Intelligens, intelligenser.

- ◀c
L&F 88:6–13.

- ◀37a
Mose 1:12–16. HFS Djävulen.

- ◀38a
HFS Oskuld, oskyldig.

- ◀b
Mosiah 27:24–26; Mose 5:9; TA 1:3. HFS Återlösa, återlöst, återlösning.

- ◀c
HFS Adams och Evas fall.

- ◀d
Moro. 8:8, 12, 22; L&F 29:46–47. HFS Frälsning – Barns frälsning.

- ◀39a
Matt. 13:18–19; 2 Kor. 4:3–4; Alma 12:9–11.

- ◀b
Hes. 20:18–19; Alma 3:8. HFS Traditioner.

- ◀40a
HFS Familjen – Föräldrars ansvar.

- ◀42a
1 Sam. 3:11–13; L&F 68:25–31.

- ◀43a
1 Tim. 3:4–5.

- ◀45a
L&F 84:63; 88:62.

- ◀46a
3 Mos. 25:55; 1 Ne. 21:3–8. HFS Tjänande.

- ◀47a
L&F 95:1–2. HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀48a
HFS Familjen – Barnens ansvar.

- ◀49a
3 Ne. 18:15–21.

- ◀50a
L&F 64:40.

- ◀51a
Luk. 4:19.

- ◀53a
HFS Joseph Smiths översättning (JSÖ).

- ◀b
L&F 88:76–80, 118.

- ◀c
HFS Kunskap.

KAPITEL 94

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 2 augusti 1833. Hyrum Smith, Reynolds Cahoon och Jared Carter utses att utgöra kyrkans byggnadskommitté.

1–9: Herren ger en befallning rörande uppförandet av ett hus för presidentskapets arbete; 10–12: Ett tryckeri ska byggas; 13–17: Vissa arvedelar tilldelas.

1 Och vidare: Sannerligen säger jag er, mina [a]vänner: Jag ger er en befallning att ni ska påbörja arbetet med att utstaka och göra förberedelser för att lägga en början och en grund till Sions [b]stavs stad här i Kirtlands landområde, och börja med mitt hus.

2 Och se, det måste göras enligt det [a]mönster som jag har gett er.

3 Och låt den första tomten åt söder invigas åt mig, för uppförandet av ett hus åt presidentskapet där [a]presidentskapet kan arbeta och ta emot uppenbarelser och där de kan utföra sitt tjänandeverk i allt som rör kyrkan och riket.

4 Sannerligen säger jag er att det ska byggas femtiofem gånger sextiofem fot på bredden och på längden invändigt.

5 Och det ska ha ett nedre plan och ett högre plan, efter det mönster som ska ges er härefter.

6 Och det ska invigas åt Herren från dess grund enligt prästadömets ordning och efter det mönster som ska ges er härefter.

7 Och det ska invigas åt Herren uteslutande för presidentskapets arbete.

8 Och ni ska inte tillåta något [a]orent att komma in däri, och min [b]härlighet ska vara där och min närvaro ska vara där.

9 Men om något [a]orent kommer in däri ska min härlighet inte vara där, och min närvaro ska inte komma in däri.

10 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Den andra tomten åt söder ska invigas åt mig till att uppföra ett hus åt mig, till arbetet med att [a]trycka [b]översättningen av mina heliga skrifter och allt som jag befaller er.

11 Och det ska vara femtiofem gånger sextiofem fot på bredden och på längden invändigt, och det ska ha ett lägre och ett högre plan.

12 Och detta hus ska från grunden uteslutande invigas åt Herren till arbetet med tryckningen av allt som jag befaller er, och till att vara heligt, obefläckat och i allt efter det mönster som ska ges er.

13 Och på den tredje tomten ska min tjänare Hyrum Smith få sin arvedel.

14 Och på den första och den andra tomten åt norr ska mina tjänare Reynolds Cahoon och Jared Carter få sina arvedelar,

15 så att de kan utföra det verk som jag har utsett åt dem, ja, att utgöra en kommitté som ska uppföra mina hus enligt den befallning som jag, Herren Gud, har gett er.

16 Dessa två hus ska inte byggas förrän jag ger er en befallning rörande dem.

17 Och nu ger jag er inte mer denna gång. Amen.

- ◀1a
L&F 93:45.

- ◀b
HFS Stav.

- ◀2a
L&F 52:14–15.

- ◀3a
L&F 107:9, 22.

- ◀8a
Luk. 19:45–46; L&F 109:16–20.

- ◀b
1 Kung. 8:10–11. HFS Härlighet.

- ◀9a
L&F 97:15–17.

- ◀10a
L&F 104:58–59.

- ◀b
HFS Joseph Smiths översättning (JSÖ).

KAPITEL 95

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 1 juni 1833. Denna uppenbarelse är en fortsättning av gudomliga direktiv att uppföra ett hus för tillbedjan och undervisning, Herrens hus (se kapitel 88:119–136).

1–6: De heliga tuktas för sin underlåtelse att bygga Herrens hus; 7–10: Herren önskar använda sitt hus för att begåva sitt folk med kraft från höjden; 11–17: Huset ska invigas som en plats för tillbedjan och för apostlarnas skola.

1 Sannerligen, så säger Herren till er som jag älskar, och dem jag älskar [a]tuktar jag också så att deras synder kan [b]förlåtas, för med tuktan bereder jag en väg för deras [c]befrielse ur alla slags [d]frestelser, och jag har älskat er.

2 Därför måste ni tuktas och stå tillrättavisade inför mitt ansikte,

3 för ni har begått en mycket allvarlig synd emot mig eftersom ni inte i allt har gett akt på den viktiga befallning som jag har gett er som rör uppförandet av mitt [a]hus,

4 för att få den förberedelse varmed jag ämnar förbereda mina apostlar på att [a]beskära min vingård för sista gången, så att jag kan åstadkomma mitt [b]förunderliga arbete och så att jag kan [c]utgjuta min Ande över allt kött.

5 Men se, sannerligen säger jag er att det finns många bland er som har blivit ordinerade, som jag har kallat, men få av dem är [a]utvalda.

6 De som inte är utvalda har begått en mycket allvarlig synd eftersom de vandrar i [a]mörker mitt på dagen.

7 Och därför gav jag er en befallning att ni skulle kalla samman er [a]högtidliga församling, för att er [b]fasta och er sorg skulle kunna nå upp till Herren [c]Sebaots öron, vilket betyder den första dagens [d]skapare, begynnelsen och änden.

8 Ja, sannerligen säger jag er: Jag gav er en befallning att ni skulle bygga ett hus, i vilket hus jag ämnar [a]begåva dem som jag har utvalt med kraft från höjden,

9 för detta är Faderns [a]löfte till er. Därför befaller jag er att vänta, ja, liksom mina apostlar i Jerusalem.

10 Dock begick mina tjänare en mycket allvarlig synd, och i profeternas [a]skola uppstod [b]stridigheter som var mycket allvarliga för mig, säger er Herre. Därför sände jag dem ut för att tuktas.

11 Sannerligen säger jag er: Det är min vilja att ni uppför ett hus. Om ni håller mina bud ska ni få kraft att uppföra det.

12 Om ni inte [a]håller mina bud ska inte Faderns [b]kärlek förbli i er och därför kommer ni att vandra i mörker.

13 Häri är nu visdom och Herrens vilja: Låt uppföra huset, men inte på världens sätt, för jag tillåter er inte att leva enligt världens sätt.

14 Låt därför uppföra det enligt det sätt som jag ska visa för tre av er, vilka ni ska utse och ordinera till denna myndighet.

15 Och dess storlek ska vara femtiofem fot brett och låt det vara sextiofem fot långt invändigt.

16 Och låt det inre av det lägre planet invigas åt mig till att offra ert sakrament och till er predikan och er fasta och era böner och till att [a]uppsända era allra heligaste önskningar till mig, säger er Herre.

17 Och låt det inre av det övre planet invigas åt mig till mina apostlars skola, säger Sonen [a]Ahman, eller med andra ord Alfa, eller med andra ord Omega, ja, Jesus Kristus, er [b]Herre. Amen.

- ◀1a
5 Mos. 11:1–8; Ords. 13:18; Hebr. 12:5–11; Hel. 15:3; L&F 101:4–5; 105:6. HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀b
HFS Förlåta.

- ◀c
1 Kor. 10:13.

- ◀d
HFS Fresta, frestelser.

- ◀3a
Hagg. 1:7–11; L&F 88:119. HFS Templet, Herrens hus.

- ◀4a
Jakob 5:61–75; L&F 24:19; 33:3–4. HFS Vingård, Herrens.

- ◀b
Jes. 28:21; L&F 101:95.

- ◀c
Ords. 1:23; Joel 2:28; L&F 19:38. HFS Andens gåvor; Helige Anden, den.

- ◀5a
Matt. 20:16; L&F 105:35–37; 121:34–40. HFS Utkorelse.

- ◀6a
HFS Mörker, andligt.

- ◀7a
L&F 88:70, 74–82, 117–120.

- ◀b
HFS Fasta.

- ◀c
HFS Jehova.

- ◀d
HFS Skapa, skapelsen.

- ◀8a
L&F 38:32; 39:15; 43:16; 110:9–10. HFS Begåvning.

- ◀9a
Luk. 24:49.

- ◀10a
HFS Profetskolan.

- ◀b
HFS Stridigheter.

- ◀12a
Joh. 15:10.

- ◀b
1 Joh. 2:10, 15.

- ◀16a
L&F 59:9–14.

- ◀17a
L&F 78:20.

- ◀b
HFS Herren.

KAPITEL 96

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 4 juni 1833. Den visar hur Sions stavs stad ska organiseras och gavs som ett mönster för de heliga i Kirtland. Detta hände vid en konferens för högpräster, och huvudämnet som behandlades var hur man skulle förfara med vissa landområden, kända som Frenchgården, som kyrkan ägde i närheten av Kirtland. Eftersom konferensen inte kunde komma överens om vem som skulle ta hand om gården, kom alla överens om att fråga Herren om detta.

1: Sions stav i Kirtland ska göras stark; 2–5: Biskopen ska dela ut arvedelar till de heliga; 6–9: John Johnson ska bli medlem i den förenade orden.

1 Se, jag säger er: Häri är visdom, varigenom ni kan veta hur ni ska agera i denna sak, för jag finner det nödvändigt att denna [a]stav som jag har satt att ge styrka åt Sion, ska göras stark.

2 Låt därför min tjänare Newel K. Whitney ta hand om den plats som ni har nämnt, och på vilken jag ämnar uppföra mitt heliga hus.

3 Och låt vidare dela upp den i tomter enligt er visdom, till nytta för dem som söker arvedelar, såsom det ska beslutas i råd bland er.

4 Se därför till att ni tar hand om denna sak, och om den del som behövs för att bli till nytta för min [a]orden, i avsikt att föra ut mitt ord till människobarnen.

5 För se, sannerligen säger jag er: Jag finner det högst nödvändigt att mitt ord går ut till människobarnen, i avsikt att blidka människobarnens hjärtan för er skull. Ske alltså. Amen.

6 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Jag finner det vist och nödvändigt att min tjänare John Johnson, vars offer jag har antagit och vars böner jag har hört, åt vilken jag gav löfte om evigt liv i den mån han härefter håller mina bud –

7 för han är en ättling till [a]Josef och har del i välsignelserna enligt det löfte som gavs till hans fäder –

8 sannerligen säger jag er: Jag finner det lämpligt att han blir medlem i min orden, så att han kan hjälpa till att föra ut mitt ord till människobarnen.

9 Därför ska ni ordinera honom till denna välsignelse, och han ska flitigt söka avveckla inteckningar som vilar på det hus som ni har nämnt, så att han kan bo däri. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
Jes. 33:20; 54:2. HFS Stav.

- ◀4a
L&F 78:3–4. HFS Förenade orden.

- ◀7a
HFS Josef, Jakobs son.

KAPITEL 97

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 2 augusti 1833. Denna uppenbarelse handlar speciellt om de heligas angelägenheter i Sion i Jackson County i Missouri, och var ett svar på profetens begäran om Herrens vägledning. Kyrkans medlemmar i Missouri var vid denna tid utsatta för svåra förföljelser och hade den 23 juli 1833 tvingats att underteckna en överenskommelse om att lämna Jackson County.

1–2: Många av de heliga i Sion (i Jackson County i Missouri) välsignas för sin trofasthet; 3–5: Parley P. Pratt lovordas för sitt arbete i skolan i Sion; 6–9: De som håller sina förbund godtas av Herren; 10–17: Ett hus ska uppföras i Sion vari de renhjärtade ska se Gud; 18–21: Sion är de renhjärtade; 22–28: Sion ska undkomma Herrens gissel om hon är trofast.

1 Sannerligen säger jag er, mina vänner: Jag talar till er med min röst, ja, min Andes röst, så att jag kan visa er min vilja angående era bröder i [a]Sions land, av vilka många är uppriktigt ödmjuka och flitigt strävar efter att lära visdom och finna sanning.

2 Sannerligen, sannerligen säger jag er: Välsignade är dessa, för de ska få. För jag Herren visar barmhärtighet mot alla de [a]ödmjuka och mot alla som jag vill, så att jag kan vara rättfärdigad när jag för fram dem till domen.

3 Se, jag säger er angående skolan i Sion: Jag, Herren, finner behag i att det ska finnas en [a]skola i Sion, och även i min tjänare [b]Parley P. Pratt, för han förblir i mig.

4 Och om han fortsätter att förbli i mig ska han fortsätta att presidera över skolan i Sions land, tills jag ger honom andra befallningar.

5 Och jag ska välsigna honom med en mångfald välsignelser så att han kan förklara skrifterna och hemligheterna till uppbyggelse för skolan och kyrkan i Sion.

6 Och mot skolans övriga är jag, Herren, villig att visa barmhärtighet. Dock finns det sådana som måste [a]tuktas, och deras gärningar ska göras kända.

7 [a]Yxan är satt till roten på träden, och varje träd som inte bär god [b]frukt ska huggas ner och kastas i elden. Jag, Herren, har talat detta.

8 Sannerligen säger jag er: Alla bland dem som vet att deras [a]hjärtan är [b]uppriktiga och förkrossade, och att deras ande är botfärdig, och är [c]villiga att hålla sina förbund genom [d]offer, ja, varje offer som jag, Herren, ska kräva, de [e]godtas av mig.

9 För jag, Herren, ska få dem att bära frukt som ett mycket fruktbart träd som är planterat i ett bördigt land vid en klar ström och som bär mycket dyrbar frukt.

10 Sannerligen säger jag er att det är min vilja att ett [a]hus ska uppföras åt mig i Sions land, efter det [b]mönster som jag har gett er.

11 Ja, låt uppföra det raskt och av mitt folks tionde.

12 Se, detta är det [a]tionde och det offer som jag, Herren, kräver av deras händer, så att ett [b]hus kan uppföras åt mig för Sions frälsning –

13 som en plats för [a]tacksägelse för alla heliga och som en plats för undervisning av alla dem som är kallade till tjänandeverket i alla sina olika kallelser och ämbeten,

14 så att de kan fulländas i [a]insikten om sin andliga verksamhet, i teori, i princip och i lära, i allt som rör [b]Guds rike på jorden, vars rikes [c]nycklar har förlänats er.

15 Och om mitt folk uppför ett hus åt mig i Herrens namn och inte tillåter något [a]orent att komma dit in så att det förorenas, ska min [b]härlighet vila däröver,

16 ja, och min [a]närvaro ska vara där för jag ska komma dit in, och alla de [b]renhjärtade som kommer dit in ska se Gud.

17 Men om det förorenas ska jag inte komma dit in och min härlighet ska inte vara där, för jag kommer inte in i oheliga tempel.

18 Och se, om nu Sion gör detta ska hon ha [a]framgång och breda ut sig och bli mycket härlig, mycket mäktig och mycket fruktansvärd,

19 och [a]jordens nationer ska ära henne och säga: ”[b]Sion är förvisso vår Guds stad, och förvisso kan inte Sion falla, inte heller flyttas från sin plats, för Gud är där och Herrens hand är där,

20 och han har svurit vid sin makts kraft att vara hennes frälsning och hennes höga [a]torn.”

21 Därför, sannerligen så säger Herren: Låt Sion glädja sig, för detta är [a]Sion – DE RENHJÄRTADE. Låt därför Sion glädja sig, medan alla de ogudaktiga ska sörja.

22 För se och ge akt, [a]hämnden kommer raskt över de gudlösa som virvelvinden, och vem ska undkomma den?

23 Herrens [a]gissel ska fara fram om natten och om dagen, och ryktet därom ska förfära alla människor. Ja, det ska inte hejdas förrän Herren kommer,

24 för Herrens förbittring är upptänd över deras avskyvärdheter och alla deras ogudaktiga gärningar.

25 Dock ska Sion [a]undkomma om hon vinnlägger sig om att göra allt vad jag har befallt henne.

26 Men om hon inte vinnlägger sig om att göra allt vad jag har befallt henne, ska jag i enlighet med alla hennes gärningar [a]hemsöka henne med svåra lidanden, med [b]pest, med farsoter, med svärd, med [c]hämnd och med [d]förtärande eld.

27 Låt det dock läsas upp denna enda gång för hennes öron att jag, Herren, har godtagit hennes offer, och om hon inte syndar mera ska [a]inget av detta drabba henne,

28 och jag ska [a]välsigna henne med välsignelser och mångfaldiga en mångfald välsignelser över henne och över hennes släktled i evigheters evighet, säger Herren er Gud. Amen.

- ◀1a
HFS Sion.

- ◀2a
Matt. 5:5; Mosiah 3:19.

- ◀3a
HFS Profetskolan.

- ◀b
HFS Pratt, Parley Parker.

- ◀6a
HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀7a
Matt. 3:10.

- ◀b
Luk. 6:43–45; Alma 5:36, 52; 3 Ne. 14:15–20.

- ◀8a
HFS Förkrossat hjärta.

- ◀b
HFS Ärlig, ärlighet.

- ◀c
L&F 64:34.

- ◀d
HFS Offer.

- ◀e
L&F 52:15; 132:50.

- ◀10a
L&F 57:3; 88:119; 124:51.

- ◀b
L&F 115:14–16.

- ◀12a
HFS Tionde.

- ◀b
HFS Templet, Herrens hus.

- ◀13a
HFS Tacksam, tacksamhet, tacksägelse.

- ◀14a
HFS Förstå, förstånd.

- ◀b
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀c
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀15a
L&F 94:9; 109:20–21.

- ◀b
Hagg. 2:7; L&F 84:5.

- ◀16a
L&F 110:1–10.

- ◀b
Matt. 5:8; L&F 67:10–13; 88:68. HFS Renad, renhjärtad.

- ◀18a
L&F 90:24; 100:15.

- ◀19a
Jes. 60:14; Sak. 2:10–12; L&F 45:66–70; 49:10.

- ◀b
HFS Nya Jerusalem.

- ◀20a
2 Sam. 22:3.

- ◀21a
Mose 7:18. HFS Renad, renhjärtad; Sion.

- ◀22a
HFS Hämnd.

- ◀23a
Jes. 28:14–19; L&F 45:31.

- ◀25a
2 Ne. 6:13–18; L&F 63:34; JS–M 1:20.

- ◀26a
L&F 84:54–59.

- ◀b
Luk. 21:10–13.

- ◀c
Mal. 4:1–3; 3 Ne. 21:20–21.

- ◀d
Joel 1:15–20.

- ◀27a
Hes. 18:27.

- ◀28a
HFS Välsigna, välsignad, välsignelse.

KAPITEL 98

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 6 augusti 1833. Denna uppenbarelse kom som följd av förföljelsen mot de heliga i Missouri. Allt fler av kyrkans medlemmar bosatte sig i Missouri, vilket bekymrade några av de andra nybyggarna. De kände sig hotade av de heligas antal, politiska och ekonomiska inflytande och religiösa skillnader. I juli 1833 förstörde en pöbel kyrkans egendom, tjärade och fjädrade två av kyrkans medlemmar och krävde att de heliga lämnade Jackson County. Även om en del nyheter om problemen i Missouri utan tvivel hade nått profeten i Kirtland (nästan 1 450 kilometer därifrån) kunde han vid den här tidpunkten endast ha känt till situationens allvar genom uppenbarelse.

1–3: De heligas lidanden ska bli till deras bästa; 4–8: De heliga ska stödja landets författningsenliga lag; 9–10: Ärliga, visa och goda människor ska stödjas som världsliga regeringar; 11–15: De som ger sitt liv åt Herrens sak ska få evigt liv; 16–18: Ta avstånd från krig och förkunna fred; 19–22: De heliga i Kirtland tillrättavisas och befalls att omvända sig; 23–32: Herren uppenbarar sina lagar som gäller de förföljelser och lidanden som påtvingats hans folk; 33–38: Krig rättfärdigas endast när Herren befaller det; 39–48: De heliga ska förlåta sina fiender som, om de omvänder sig, också kommer att undgå Herrens hämnd.

1 Sannerligen säger jag er, mina vänner: [a]Frukta inte. Låt era hjärtan bli tröstade. Ja, var alltid glada och var [b]tacksamma i fråga om allting,

2 medan ni tålmodigt [a]väntar på Herren, för era böner har gått in i Herren Sebaots öron och har upptecknats med detta sigill och vittnesmål: Herren har svurit och fastslagit att de ska uppfyllas.

3 Därför ger han er detta löfte med ett oåterkalleligt förbund att de ska uppfyllas, och alla era [a]lidanden ska samverka till ert bästa och till mitt namns förhärligande, säger Herren.

4 Och se, sannerligen säger jag er angående landets lagar: Det är min vilja att mitt folk ska vinnlägga sig om att göra allt vad jag befaller dem.

5 Och den landets [a]lag som är [b]författningsenlig, som stöder frihetens princip genom att upprätthålla rättigheter och förmåner, tillhör hela människosläktet och är rättfärdigad inför mig.

6 Därför rättfärdigar jag, Herren, er och era bröder i min kyrka, när ni understöder den lag som är landets författningsenliga lag.

7 Och vad gäller människors lagar så kommer allt det som är mer eller mindre än detta från det onda.

8 Jag, Herren Gud, gör er [a]fria, därför är ni verkligen fria. Och även lagen gör er fria.

9 Men när de [a]ogudaktiga härskar, sörjer folket.

10 Därför bör ni söka flitigt efter [a]ärliga och visa män, och goda män och visa män bör ni alltid vinnlägga er om att stödja. Annars kommer allt som är mindre än detta från det onda.

11 Och jag ger er en befallning att ni ska avstå från allt ont och hålla fast vid allt gott, så att ni lever av varje [a]ord som utgår från Guds mun.

12 För åt de trofasta ska han [a]ge rad på rad, bud på bud, och härigenom ska jag sätta er på [b]prov och pröva er härmed.

13 Och den som [a]ger sitt liv för min sak, för mitt namns skull, ska åter finna det, ja, evigt liv.

14 [a]Frukta därför inte era fiender, för jag har fastslagit i mitt hjärta, säger Herren, att jag ska [b]pröva er i allt för att se om ni förblir i mitt förbund ända till [c]döden, så att ni kan befinnas värdiga.

15 För om ni inte förblir i mitt förbund, är ni mig inte värdiga.

16 Ta därför [a]avstånd från [b]krig och förkunna [c]fred och sträva flitigt efter att [d]vända barnens hjärtan till deras fäder och fädernas hjärtan till barnen.

17 Och likaså [a]judarnas hjärtan till profeterna och profeternas till judarna, så att jag inte kommer och slår hela jorden med en förbannelse och allt kött förtärs inför mig.

18 Låt inte era hjärtan oroas, för i min Faders hus finns [a]många boningar, och jag har berett en plats åt er. Och där min Fader och jag är, där ska även ni vara.

19 Se, det finns många som tillhör kyrkan i Kirtland i vilka jag, Herren, inte finner behag,

20 för de överger inte sina synder och sina ogudaktiga vägar, sina hjärtans högmod och sin girighet och alla sina vedervärdigheter, och håller inte visdomens och det eviga livets ord som jag har gett dem.

21 Sannerligen säger jag er att jag, Herren, ska [a]tukta dem och göra vad jag behagar, om de inte omvänder sig och håller allt vad jag har sagt till dem.

22 Och vidare säger jag er: Om ni vinnlägger er om att [a]göra vadhelst jag befaller er, ska jag, Herren, vända bort all vrede och förbittring från er, och [b]helvetets portar ska inte få överhand över er.

23 Nu talar jag till er angående era familjer: Om människor [a]slår er eller era familjer en gång, och ni uthärdar det tålmodigt och inte smädar dem, inte heller söker hämnd, ska ni bli belönade.

24 Men om ni inte uthärdar det tålmodigt, ska det tillräknas er som att ett rättvist mått blivit [a]utmätt åt er.

25 Och vidare: Om er fiende slår er för andra gången, och ni inte smädar er fiende och uthärdar det tålmodigt, ska er belöning bli hundrafaldig.

26 Och vidare: Om han slår er för tredje gången och ni uthärdar det [a]tålmodigt, ska er belöning fördubblas fyrfaldigt.

27 Och dessa tre vittnesbörd ska stå emot er fiende om han inte omvänder sig, och de ska inte utplånas.

28 Och se, sannerligen säger jag er: Om denna fiende undgår min hämnd, så att han inte ställs till doms inför mig, ska du se till att du [a]varnar honom i mitt namn, då kommer han aldrig mer över dig, inte heller din familj och dina barns barn intill tredje och fjärde släktledet.

29 Och om han då angriper dig eller dina barn eller dina barns barn intill tredje och fjärde släktledet, har jag överlämnat din fiende i dina händer.

30 Och om du då skonar honom ska du belönas för din rättfärdighet, och även dina barn och dina barns barn intill tredje och fjärde släktledet.

31 Dock är din fiende i dina händer, och om du vedergäller honom efter hans gärningar är du rättfärdigad. Om han har traktat efter ditt liv, och ditt liv är i fara på grund av honom, är din fiende i dina händer och du är rättfärdigad.

32 Se, detta är den lag jag gav min tjänare Nephi och dina [a]fäder Josef och Jakob och Isak och Abraham och alla mina forna profeter och apostlar.

33 Och vidare: Detta är den [a]lag som jag gav mitt folk i forna tider, att de inte skulle gå ut i strid mot någon nation, något släkte, tungomål eller folk, om inte jag, Herren, befallde dem det.

34 Om någon nation, något tungomål eller folk skulle förklara krig mot dem, skulle de först höja en [a]fredsflagga för detta folk, denna nation eller detta tungomål.

35 Och om det folket inte antog erbjudandet om fred vare sig andra eller tredje gången, skulle de föra fram dessa vittnesbörd inför Herren.

36 Då skulle jag, Herren, ge dem en befallning och rättfärdiga dem i att gå ut och strida mot denna nation, detta tungomål eller folk.

37 Och jag, Herren, skulle [a]utkämpa deras strider och deras barns strider och deras barnbarns, tills de hade hämnats på alla sina fiender intill tredje och fjärde släktledet.

38 Se, detta är ett mönster för alla folk, sa Herren er Gud, varigenom de kan rättfärdigas inför mig.

39 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Om er fiende har kommit över er en gång, och han därefter omvänder sig och kommer till er och ber om förlåtelse, ska ni förlåta honom och inte längre hålla det som ett vittnesbörd mot er fiende –

40 och så vidare intill andra och tredje gången. Och så ofta er fiende omvänder sig från de överträdelser som han har begått mot er, ska ni [a]förlåta honom intill sjuttio gånger sju gånger.

41 Och om han begår överträdelser mot er en gång och inte omvänder sig, ska ni ändå förlåta honom.

42 Och om han för andra gången begår överträdelser mot er och inte omvänder sig, ska ni ändå förlåta honom.

43 Och om han för tredje gången begår överträdelse mot er och inte omvänder sig, ska ni också förlåta honom.

44 Men om han för fjärde gången begår överträdelser mot er ska ni inte förlåta honom, utan ska föra fram dessa vittnesbörd inför Herren, och de ska inte utplånas förrän han omvänder sig och belönar er fyrfaldigt för alla de överträdelser som han har begått mot er.

45 Och om han gör detta ska ni förlåta honom av allt ert hjärta. Och om han inte gör detta ska jag, Herren, [a]hämnas er hundrafaldigt på era fiender,

46 och på hans barn och på hans barns barn intill [a]tredje och fjärde släktledet av alla dem som hatar mig.

47 Men om barnen omvänder sig, eller barnens barn, och [a]vänder sig till Herren sin Gud av allt sitt hjärta och av all sin förmåga, allt sitt förstånd och all sin styrka och fyrdubbelt gottgör alla de överträdelser som de har begått eller som deras fäder har begått, eller deras fäders fäder, då ska din förbittring vändas bort,

48 och [a]hämnden ska inte längre drabba dem, säger Herren er Gud, och deras överträdelser ska aldrig mer föras fram som ett vittnesbörd inför Herren mot dem. Amen.

- ◀1a
L&F 68:6.

- ◀b
HFS Tacksam, tacksamhet, tacksägelse.

- ◀2a
Ps. 27:14; Jes. 30:18–19; L&F 133:45.

- ◀3a
L&F 122:7. HFS Motgångar.

- ◀5a
1 Petr. 2:13–14; L&F 58:21; 134:5.

- ◀b
L&F 101:77–80; 109:54. HFS Fri, frihet; Författning.

- ◀8a
Joh. 8:32; 2 Kor. 3:17. HFS Fri, frihet; Handlingsfrihet.

- ◀9a
Ords. 29:2.

- ◀10a
HFS Ärlig, ärlighet.

- ◀11a
5 Mos. 8:3; Matt. 4:4; L&F 84:43–44.

- ◀12a
Jes. 28:10; L&F 42:61.

- ◀b
Abr. 3:25–26.

- ◀13a
Luk. 9:24; L&F 101:35–38; 103:27–28. HFS Martyr, martyrskap.

- ◀14a
Neh. 4:14; L&F 122:9.

- ◀b
L&F 124:55.

- ◀c
Upp. 2:10; L&F 136:31, 39.

- ◀16a
Alma 48:14. HFS De som skapar frid.

- ◀b
HFS Krig.

- ◀c
HFS Fred; Frid.

- ◀d
Mal. 4:5–6; L&F 2:1–2.

- ◀17a
HFS Judar.

- ◀18a
Joh. 14:2; L&F 59:2; 76:111; 81:6.

- ◀21a
Mosiah 23:21; Hel. 12:3. HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀22a
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀b
Matt. 16:17–18; L&F 33:12–13.

- ◀23a
Luk. 6:29; Alma 43:46–47. HFS Förfölja, förföljelse.

- ◀24a
Matt. 7:1–2.

- ◀26a
HFS Tålamod.

- ◀28a
HFS Varna, varning.

- ◀32a
L&F 27:10.

- ◀33a
5 Mos. 20:10; Alma 48:14–16.

- ◀34a
L&F 105:38–41.

- ◀37a
Jos. 23:10; Jes. 49:25.

- ◀40a
Matt. 18:21–22; L&F 64:9–11. HFS Förlåta.

- ◀45a
Morm. 8:20.

- ◀46a
5 Mos. 5:9–10.

- ◀47a
Mosiah 7:33; Morm. 9:6.

- ◀48a
Hes. 18:19–23.

KAPITEL 99

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till John Murdock den 29 augusti 1832 i Hiram i Ohio. I över ett år hade John Murdock predikat evangeliet medan hans barn – moderlösa efter hans hustru Julia Clapps bortgång i april 1831 – bodde hos andra familjer i Ohio.

1–8: John Murdock kallas att förkunna evangeliet, och de som tar emot honom tar emot Herren och ska få barmhärtighet.

1 Se, så säger Herren till min tjänare John Murdock: Du är kallad att bege dig till länderna österut och gå från hus till hus, från by till by och från stad till stad för att mitt under [a]förföljelse och ogudaktighet förkunna mitt eviga evangelium för deras invånare.

2 Och den som [a]tar emot dig tar emot mig, och du ska få kraft att förkunna mitt ord med min Helige Andes [b]tillkännagivelse.

3 Och den som tar emot dig [a]som ett litet barn tar emot mitt [b]rike, och välsignade är de, för de ska få [c]barmhärtighet.

4 Och den som [a]förkastar dig ska med sitt hus bli förkastad av min Fader, och du ska två dina [b]fötter på avskilda platser längs vägen som ett vittnesbörd mot dem.

5 Och se och ge akt, jag [a]kommer snart för att hålla [b]dom, för att övertyga alla om de gudlösa gärningar de har begått mot mig, såsom det är skrivet om mig i boken.

6 Och se, sannerligen säger jag dig att det inte är nödvändigt att du ger dig av förrän du har sörjt för dina barn och med omtanke sänt dem till biskopen i Sion.

7 Och om några år kan även du, om du önskar det av mig, fara upp till det goda landet för att besitta din arvedel.

8 Annars ska du fortsätta predika mitt evangelium [a]tills du tas bort. Amen.

- ◀1a
HFS Förfölja, förföljelse.

- ◀2a
Matt. 10:40.

- ◀b
1 Kor. 2:4–5.

- ◀3a
Matt. 18:1–6.

- ◀b
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀c
HFS Barmhärtig, barmhärtighet.

- ◀4a
Joh. 12:44–50.

- ◀b
L&F 75:19–22.

- ◀5a
L&F 1:11–14.

- ◀b
Jud. 1:14–15. HFS Jesus Kristus – Domare.

- ◀8a
Matt. 19:29.

KAPITEL 100

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith och Sidney Rigdon i Perrysburg i New York den 12 oktober 1833. Dessa två bröder, som hade varit borta från sina familjer i flera dagar, kände en viss oro för dem.

1–4: Joseph och Sidney ska predika evangeliet till frälsning för själar; 5–8: Det ska i samma stund bli dem givet vad de ska säga; 9–12: Sidney ska vara talesman och Joseph ska vara en uppenbarare och mäktig i sitt vittnesbörd; 13–17: Herren ska uppresa ett rent folk, och de lydiga ska bli frälsta.

1 Sannerligen, så säger Herren till er, mina vänner [a]Sidney och [b]Joseph: Era familjer befinner sig väl. De är i mina händer, och jag ska göra med dem som det synes mig gott, för i mig är all makt.

2 Följ därför mig och lyssna till det råd jag ska ge er.

3 Se och ge akt, jag har många människor på denna plats i områdena runt omkring, och en vid dörr ska öppnas i områdena runt omkring i denna östra del av landet.

4 Därför har jag, Herren, låtit er komma till denna plats, för jag fann det nödvändigt för att kunna [a]frälsa själar.

5 Därför säger jag er sannerligen: Höj era röster för dessa människor, [a]uttala de tankar som jag ska lägga i era hjärtan, och ni ska inte komma på skam inför människorna,

6 för det ska i samma stund, ja, i samma ögonblick, bli er [a]givet vad ni ska säga.

7 Dock ger jag er en befallning att vadhelst ni [a]förkunnar i mitt namn ska ni förkunna med allvar i hjärtat, med [b]ödmjukhetens anda i allt.

8 Och jag ger er detta löfte att i den mån ni gör detta ska den [a]Helige Anden utgjutas för att bära vittne om allt vad ni säger.

9 Och jag finner det nödvändigt att du, min tjänare Sidney, ska vara en [a]talesman inför detta folk. Ja, jag ska förvisso ordinera dig till denna kallelse, ja, att vara en talesman för min tjänare Joseph.

10 Och jag ska ge honom kraft att vara mäktig i sitt [a]vittnesbörd.

11 Och jag ska ge dig kraft att vara [a]mäktig i att förklara alla de heliga skrifterna så att du kan vara en talesman för honom, och han ska vara en [b]uppenbarare för dig så att du med visshet kan känna till allt som rör mitt rike på jorden.

12 Fortsätt därför er resa och låt era hjärtan glädjas, för se och ge akt, jag är med er ända till slutet.

13 Och nu ger jag er ett ord angående [a]Sion: Sion ska [b]återlösas, även om hon tuktas för en kort tid.

14 Era bröder, mina tjänare [a]Orson Hyde och John Gould, är i mina händer, och i den mån de håller mina bud ska de bli frälsta.

15 Låt därför era hjärtan bli tröstade, för [a]allt ska samverka till deras bästa som vandrar rättrådigt, och till kyrkans heliggörelse.

16 För jag ska uppresa ett [a]rent folk åt mig som ska tjäna mig i rättfärdighet,

17 och alla som [a]åkallar Herrens namn och håller hans bud ska bli frälsta. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Rigdon, Sidney.

- ◀b
HFS Smith, Joseph, den yngre.

- ◀4a
HFS Frälsning.

- ◀5a
Hel. 5:18; L&F 68:3–4.

- ◀6a
Matt. 10:19–20; L&F 84:85.

- ◀7a
L&F 84:61.

- ◀b
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀8a
2 Ne. 33:1–4.

- ◀9a
2 Mos. 4:14–16; 2 Ne. 3:17–18; L&F 124:103–104.

- ◀10a
HFS Vittna.

- ◀11a
Alma 17:2–3.

- ◀b
L&F 124:125.

- ◀13a
HFS Sion.

- ◀b
L&F 84:99; 105:9–10, 31, 37.

- ◀14a
HFS Hyde, Orson.

- ◀15a
Rom. 8:28; L&F 90:24; 105:40.

- ◀16a
HFS Renad, renhjärtad.

- ◀17a
Joel 2:32; Alma 38:4–5.

KAPITEL 101

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 16 och 17 december 1833. Vid den här tiden blev de heliga som samlats i Missouri utsatta för stor förföljelse. Pöbelhopar hade drivit dem från deras hem i Jackson County. Några av de heliga hade försökt bosätta sig i Van Buren, Lafayette County och Ray County, men förföljelserna mot dem fortsatte. Största delen av de heliga befann sig vid den här tiden i Clay County i Missouri. Dödshoten mot enskilda i kyrkan var många. De heliga i Jackson County hade förlorat bohag, kläder, husdjur och annan personlig egendom, och många av deras skördar hade förstörts.

1–8: De heliga tuktas och plågas på grund av sina överträdelser; 9–15: Herrens förbittring kommer att drabba nationerna, men hans folk ska samlas och bli tröstade; 16–21: Sion och hennes stavar kommer att upprättas; 22–31: Levnadsvillkoren under tusenårsriket förklaras; 32–42: De heliga kommer då att välsignas och belönas; 43–62: Liknelsen om adelsmannen och olivträden syftar på svårigheterna och på Sions slutliga återlösning; 63–75: De heliga ska fortsätta att samlas; 76–80: Herren upprättade Förenta staternas författning; 81–101: De heliga ska be enträget om gottgörelse för kränkningar, enligt liknelsen om kvinnan och den orättfärdige domaren.

1 Sannerligen säger jag dig angående dina bröder som har plågats och [a]förföljts och [b]drivits ut från sitt arveland:

2 Jag, Herren, har låtit de [a]lidanden varmed de har blivit plågade komma över dem som följd av deras [b]överträdelser.

3 Dock ska jag kännas vid dem, och de ska vara [a]mina den dag jag kommer för att insamla mina ädelstenar.

4 Därför måste de [a]tuktas och prövas, ja, liksom [b]Abraham som blev befalld att offra sin ende son.

5 För de som inte vill uthärda tuktan utan [a]förnekar mig kan inte [b]heliggöras.

6 Se, jag säger dig att det fanns trätor och [a]stridigheter och [b]avund och missämja samt [c]lustfyllda och giriga begär ibland dem, och med detta vanhelgade de därför sina arvedelar.

7 De var sena att [a]hörsamma Herrens, sin Guds, röst. Därför är Herren, deras Gud, sen att hörsamma deras böner och att besvara dem i deras prövningars dagar.

8 I de dagar då frid rådde värdesatte de föga mitt råd, men i sina [a]prövningars dagar [b]söker de mig av nödtvång.

9 Sannerligen säger jag dig: Trots deras synder är mitt inre fyllt av [a]medlidande med dem. Jag ska inte fullständigt [b]förskjuta dem, och på [c]vredens dag ska jag komma ihåg barmhärtigheten.

10 Jag har svurit, och påbudet har gått ut i en tidigare befallning som jag har gett dig, att jag ska låta min förbittrings [a]svärd falla för mitt folks skull, och alldeles som jag har sagt ska det ske.

11 Min förbittring ska utan mått snart utgjutas över alla nationer, och detta ska jag göra när deras ondskas bägare är [a]fylld.

12 Och på den dagen ska alla som befinner sig på [a]vakttornet, eller med andra ord hela mitt Israel, frälsas.

13 Och de som har skingrats ska [a]insamlas.

14 Och alla de som har [a]sörjt ska bli tröstade.

15 Och alla de som har gett sitt [a]liv för mitt namns skull ska bli krönta.

16 Låt därför era hjärtan bli tröstade när det gäller Sion, för allt kött är i mina [a]händer. Var stilla och [b]vet att jag är Gud.

17 [a]Sion ska inte flyttas från sin plats, även om hennes barn är skingrade.

18 De som är kvar och är renhjärtade ska återvända och komma till sina [a]arvedelar, de och deras barn, sjungande [b]sånger av evig glädje för att [c]bygga upp Sions öde platser.

19 Och allt detta för att profeternas ord ska kunna uppfyllas.

20 Och se, det finns ingen annan [a]plats utsedd än den som jag har utsett. Inte heller ska det utses någon annan plats än den som jag har utsett för arbetet med att insamla de heliga,

21 förrän den dagen kommer då det inte längre finns rum för dem. Och då har jag andra platser som jag ska utse åt dem, och de ska kallas [a]stavar, för att utgöra Sions tältdukar eller styrka.

22 Se, det är min vilja att alla de som åkallar mitt namn och tillber mig enligt mitt eviga evangelium ska [a]samlas och [b]stå på heliga platser,

23 och förbereda sig för den uppenbarelse som ska komma då [a]förlåten som täcker mitt tempel i mitt tabernakel och som döljer jorden ska tas bort och allt kött ska tillsammans [b]se mig.

24 Och allt [a]förgängligt, både av människor och av markens djur och av himlens fåglar och av havets fiskar som bor på jordens hela yta, ska [b]förtäras.

25 Och även det som består av element ska [a]smälta av glödande hetta och allt ska bli [b]nytt, så att min kunskap och [c]härlighet kan bo på hela jorden.

26 Och på den dagen ska människans [a]fiendskap och djurens fiendskap, ja, allt kötts fiendskap [b]upphöra inför mitt ansikte.

27 Och vad helst någon ska be om på den dagen, det ska bli honom givet.

28 Och på den dagen ska [a]Satan inte ha makt att fresta någon människa.

29 Och det ska inte finnas någon [a]sorg eftersom det inte finns någon död.

30 På den dagen ska ett [a]spädbarn inte dö förrän det är gammalt, och dess liv ska vara som ett träds ålder.

31 Och när det dör ska det inte sova, det vill säga i jorden, utan det ska [a]förvandlas i ett ögonblick och ska [b]ryckas upp, och dess vila ska bli härlig.

32 Ja, sannerligen säger jag dig: Den [a]dag då Herren ska komma ska han [b]uppenbara allting,

33 det som har skett och [a]fördolda ting som ingen människa kände till, det som rör jorden, vad den gjordes av samt dess ändamål och syfte,

34 högst dyrbara ting, ting som är ovantill och ting som är nedantill, ting som är i jorden och på jorden samt i himlen.

35 Och alla de som utstår [a]förföljelse för mitt namns skull och håller ut i tro ska, även om de kallas att ge sina liv för min [b]sak, få del av all denna härlighet.

36 Frukta därför inte ens [a]döden, för i den här världen är er glädje inte fullkomlig, men i mig är er [b]glädje fullkomlig.

37 Bekymra er därför inte över kroppen, inte heller över kroppens liv, utan bekymra er över [a]själen och över själens liv.

38 Och [a]sök alltid Herrens ansikte, så att ni i [b]tålamod kan bevara era själar, så ska ni få evigt liv.

39 När människor kallas till mitt [a]eviga evangelium och förbinder sig med ett evigt förbund, räknas de som jordens [b]salt och människornas sälta.

40 De är kallade att vara människornas sälta. Om därför jordens salt mister sin sälta, se, då duger det från den stunden inte till något annat än att kastas bort och trampas under människors fötter.

41 Se, häri är visdom angående Sions barn, ja, för många, men inte för alla. De befanns vara överträdare, därför måste de [a]tuktas.

42 Den som [a]upphöjer sig ska bli ödmjukad, och den som [b]ödmjukar sig ska bli upphöjd.

43 Och nu ska jag berätta en liknelse för er, så att ni kan veta min vilja rörande Sions återlösning:

44 En viss [a]adelsman hade ett jordstycke, ett mycket utsökt sådant, och han sa till sina tjänare: ”Gå ut i min [b]vingård, ja, ut på detta mycket utsökta jordstycke, och plantera tolv olivträd.

45 Och sätt [a]väktare runt omkring dem och bygg ett torn, så att någon kan se ut över landet runt omkring och vara en väktare på tornet, så att mina olivträd inte bryts ner när fienden kommer för att plundra och ta för sig av min vingårds frukt.”

46 Adelsmannens tjänare gick nu och gjorde som deras herre hade befallt dem, och planterade olivträden och byggde ett stängsel runt omkring och satte ut väktare och började bygga ett torn.

47 Och medan de ännu höll på att lägga grunden därtill började de tala med varandra och säga: ”Och vad har min herre för behov av detta torn?”

48 Och de rådslog länge och sa till varandra: ”Vad har min herre för behov av detta torn, med tanke på att det är fredstid?

49 Skulle inte dessa pengar kunna ges åt växlarna? För det finns inget behov av detta.”

50 Och medan de var oeniga med varandra blev de mycket lata, och de hörsammade inte sin herres befallningar.

51 Och fienden kom om natten och bröt ner [a]stängslet, och adelsmannens tjänare reste sig och blev förskräckta och flydde. Och fienden förstörde deras arbete och bröt ner olivträden.

52 Se, nu kallade adelsmannen, vingårdens herre, på sina tjänare och sa till dem: ”Varför hände detta! Vad är orsaken till detta stora onda?

53 Borde ni inte ha gjort alldeles som jag befallde er och – sedan ni planterat vingården och byggt stängslet runt omkring och satt väktare på dess murar – byggt även tornet och satt en väktare på tornet och vakat över min vingård och inte somnat, för att inte fienden skulle komma över er?

54 Och se, väktaren på tornet skulle ha sett fienden medan han ännu var långt borta, och då kunde ni ha gjort er redo och hindrat fienden från att bryta ner stängslet och räddat min vingård från fördärvarens händer.”

55 Och vingårdens herre sa till en av sina tjänare: ”Gå och samla de övriga av mina tjänare och ta [a]hela styrkan i mitt hus som utgörs av mina krigare, mina unga män och även dem bland alla mina tjänare som är medelålders, vilka utgör styrkan i mitt hus, med undantag endast för dem som jag har utsett till att bli kvar.

56 Och gå genast till min vingårds jordstycke och återställ min vingård, för den är min. Jag har köpt den för pengar.

57 Gå därför genast till mitt jordstycke. Bryt ner mina fienders murar, störta deras torn och skingra deras väktare.

58 Och i den mån de samlar sig mot er, ska ni [a]hämnas mig på mina fiender, så att jag inom kort kan komma med de övriga av mitt hus och ta landet i besittning.”

59 Och tjänaren sa till sin herre: ”När ska detta ske?”

60 Och han sa till sin tjänare: ”När jag vill. Gå genast och gör allt vad jag har befallt dig.

61 Och detta ska vara mitt sigill och min välsignelse över dig – en trofast och [a]vis förvaltare mitt i mitt hus, en [b]styresman i mitt rike.”

62 Och hans tjänare gick genast och gjorde allt som hans herre befallde honom, och [a]efter många dagar var allt utfört.

63 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Jag ska visa er min visdom rörande alla församlingarna, i den mån de är villiga att låta sig ledas på en rätt och riktig väg till sin frälsning,

64 så att arbetet med att insamla mina heliga kan fortsätta, så att jag kan uppresa dem till mitt namn på [a]heliga platser, för [b]skördetiden är kommen och mitt ord måste [c]uppfyllas.

65 Därför måste jag insamla mitt folk enligt liknelsen om vetet och [a]ogräset, så att vetet kan bärgas i ladorna för att få evigt liv och krönas med [b]celestial härlighet, när jag kommer i min Faders rike för att löna var och en efter hans gärningar,

66 medan ogräset ska bindas i knippor och deras band göras starka, så att de kan [a]brännas upp i en outsläcklig eld.

67 Därför ger jag alla församlingarna en befallning att de ska fortsätta samlas på de platser som jag har utsett.

68 Men, som jag har sagt er i en tidigare befallning, låt inte er [a]insamling ske med hast, inte heller i flykt, utan bered allt i förväg.

69 Och för att allt ska kunna beredas i förväg: Lyd befallningen som jag har gett angående detta,

70 vilken säger, eller lär er, att ni ska [a]köpa alla markområden med pengar, alla som kan köpas för pengar, i trakterna runt omkring det land som jag har utsett att vara Sions land, så att insamlingen av mina heliga kan påbörjas,

71 all den mark som går att köpa i Jackson County och i länen runt omkring, och lämna resten i min hand.

72 Sannerligen säger jag er nu: Låt alla församlingarna samla ihop alla sina pengar. Låt det ske i sin rätta tid, men inte med [a]hast, och se till att bereda allt i förväg.

73 Och låt utse hedervärda män, ja, visa män, och sänd dem att köpa dessa markområden.

74 Och församlingarna i de östra delarna kan sedan de är upprättade, och om de hörsammar detta råd, köpa landområden och samlas på dem, och på detta sätt kan de upprätta Sion.

75 Det finns redan nu tillräckligt i beredskap, ja, till och med ett överflöd, för att kunna återvinna Sion och bygga upp hennes öde städer, som aldrig mer ska förstöras om församlingarna, som kallar sig efter mitt namn, är [a]villiga att hörsamma min röst.

76 Och vidare säger jag dig: Det är min vilja att de som har skingrats av sina fiender ska fortsätta att enträget be om gottgörelse och upprättelse genom deras händer som är tillsatta som styresmän och har myndighet över er –

77 enligt folkets lagar och [a]författning, som jag har låtit upprättas och som bör upprätthållas för allt kötts [b]rättigheter och beskydd enligt rättfärdiga och heliga principer,

78 så att var och en, både i fråga om lära och principer rörande framtiden, kan handla enligt den moraliska [a]handlingsfrihet som jag har gett honom, så att var och en kan stå [b]ansvarig för sina egna synder på [c]domens dag.

79 Därför är det inte rätt att någon människa ska vara i träldom under någon annan.

80 Och i denna avsikt har jag genom visa mäns händer, som jag uppreste i just denna avsikt, upprättat detta lands [a]författning och återställt landet genom [b]blodsutgjutelse.

81 Vid vad ska jag nu likna Sions barn? Jag ska jämföra dem med [a]liknelsen om änkan och den orättfärdige domaren – för människorna borde alltid [b]be utan att tröttna – som lyder:

82 Det fanns i en stad en domare som varken fruktade Gud eller hade respekt för människor.

83 Och det fanns en änka i den staden, och hon kom till honom och sa: ”Ge mig rätt inför min motpart.”

84 Och under en tid ville han inte, men sedan sa han till sig själv: ”Även om jag varken fruktar Gud eller har respekt för människor ska jag ändå, eftersom hon besvärar mig, ge den här änkan rätt så att hon inte tröttar ut mig med sina ständiga besök.”

85 Med detta vill jag likna Sions barn.

86 Låt dem enträget be vid domarens fötter,

87 och om denne inte vill lyssna på dem, ska de be enträget vid guvernörens fötter.

88 Och om guvernören inte vill lyssna på dem, ska de be enträget vid presidentens fötter.

89 Och om presidenten inte ger akt på dem, då ska Herren stå upp och komma fram ur sitt [a]gömställe och i sin vrede hemsöka nationen,

90 och i sitt stora misshag och i sin brinnande vrede ska han i sin tid avskära dessa ogudaktiga, trolösa och orättfärdiga [a]förvaltare och utse åt dem deras del bland hycklare och [b]icke troende,

91 ja, i yttersta mörkret, där det finns [a]gråt och klagan och tandagnisslan.

92 Be därför att de öppnar sina öron för era rop, så att jag kan vara [a]barmhärtig mot dem, så att detta inte ska drabba dem.

93 Det som jag har sagt er måste ske, så att alla människor kan lämnas utan [a]ursäkt,

94 så att visa människor och styresmän kan höra och känna till det som de aldrig har [a]förstått,

95 så att jag kan fortsätta genomföra mitt arbete, mitt [a]förunderliga arbete, och utföra mitt verk, mitt främmande verk, så att människorna kan [b]skilja mellan de rättfärdiga och de ogudaktiga, säger er Gud.

96 Och vidare säger jag er att det strider mot min befallning och min vilja att min tjänare Sidney Gilbert skulle sälja mitt [a]förrådshus, som jag har bestämt åt mitt folk, och låta det komma i mina fienders händer.

97 Låt inte det som jag har bestämt vanhelgas av mina fiender med deras samtycke som [a]kallar sig efter mitt namn,

98 för detta är en mycket svår och allvarlig synd mot mig och mot mitt folk, som följd av det som jag har påbjudit och som snart ska drabba nationerna.

99 Därför är det min vilja att mitt folk ska kräva och ställa krav på det som jag har utsett åt dem, även om de inte skulle få tillåtelse att bo där.

100 Men jag säger inte att de inte ska bo där, för i den mån de bär frukt och gör sådana gärningar som är värdiga mitt rike ska de bo där.

101 De ska bygga och ingen annan ska [a]ärva det. De ska plantera vingårdar och de ska äta dess frukt. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Förfölja, förföljelse.

- ◀b
L&F 103:1–2, 11; 109:47.

- ◀2a
L&F 58:3–4.

- ◀b
Mosiah 7:29–30; L&F 103:4; 105:2–10.

- ◀3a
Jes. 62:3; Mal. 3:17; L&F 60:4.

- ◀4a
L&F 95:1–2; 136:31. HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀b
1 Mos. 22:1–14; Jakob 4:5. HFS Abraham.

- ◀5a
Matt. 10:32–33; Rom. 1:16; 2 Ne. 31:14.

- ◀b
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀6a
HFS Stridigheter.

- ◀b
HFS Avund.

- ◀c
HFS Begär.

- ◀7a
Jes. 59:2; Mosiah 11:22–25; 21:15; Alma 5:38.

- ◀8a
Hel. 12:3.

- ◀b
Apg. 17:27; Alma 32:5–16.

- ◀9a
HFS Barmhärtig, barmhärtighet; Medlidande.

- ◀b
Jer. 30:11.

- ◀c
L&F 98:21–22.

- ◀10a
L&F 1:13–14.

- ◀11a
Hel. 13:14; Eth. 2:9–11.

- ◀12a
HFS Vakta, väktare.

- ◀13a
5 Mos. 30:3–6; 1 Ne. 10:14. HFS Israel – Israels insamling.

- ◀14a
Matt. 5:4.

- ◀15a
Matt. 10:39. HFS Martyr, martyrskap.

- ◀16a
Mose 6:32.

- ◀b
2 Mos. 14:13–14; Ps. 46:10.

- ◀17a
HFS Sion.

- ◀18a
L&F 103:11–14.

- ◀b
Jes. 35:10; L&F 45:71. HFS Sjunga, sång.

- ◀c
Amos 9:13–15; L&F 84:2–5; 103:11.

- ◀20a
L&F 57:1–4.

- ◀21a
L&F 82:13–14; 115:6, 17–18. HFS Stav.

- ◀22a
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀b
Matt. 24:15; L&F 45:32; 115:6.

- ◀23a
HFS Förlåten.

- ◀b
Jes. 40:5; L&F 38:8; 93:1. HFS Kristi andra ankomst.

- ◀24a
L&F 29:24.

- ◀b
Sef. 1:2–3; Mal. 4:1; L&F 88:94; JS–H 1:37.

- ◀25a
Amos 9:5; 2 Petr. 3:10–14. HFS Jorden – Jordens rening.

- ◀b
Upp. 21:5.

- ◀c
HFS Tusenårsriket.

- ◀26a
Jes. 11:6–9. HFS Fiendskap.

- ◀b
HFS Fred; Frid.

- ◀28a
Upp. 20:2–3; 1 Ne. 22:26; L&F 88:110.

- ◀29a
Upp. 21:4.

- ◀30a
Jes. 65:20–22; L&F 63:51.

- ◀31a
1 Kor. 15:52; L&F 43:32.

- ◀b
1 Tess. 4:16–17.

- ◀32a
L&F 29:11. HFS Tusenårsriket.

- ◀b
L&F 121:26–28.

- ◀33a
HFS Hemligheter, Guds.

- ◀35a
L&F 63:20. HFS Förfölja, förföljelse.

- ◀b
L&F 98:13.

- ◀36a
HFS Döden, den fysiska.

- ◀b
HFS Glädje.

- ◀37a
HFS Själen.

- ◀38a
2 Krön. 7:14; L&F 93:1.

- ◀b
HFS Tålamod.

- ◀39a
HFS Nya och eviga förbundet, det.

- ◀b
Matt. 5:13; L&F 103:10.

- ◀41a
HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀42a
Ob. 1:3–4; Luk. 14:11; Hel. 4:12–13.

- ◀b
Luk. 18:14. HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀44a
L&F 103:21–22.

- ◀b
HFS Vingård, Herrens.

- ◀45a
Hes. 33:2, 7; 3 Ne. 16:18. HFS Vakta, väktare.

- ◀51a
Jes. 5:1–7.

- ◀55a
L&F 103:22, 29–30; 105:16, 29–30.

- ◀58a
L&F 97:22–24; 105:15.

- ◀61a
L&F 78:22.

- ◀b
Matt. 25:20–23.

- ◀62a
L&F 105:37.

- ◀64a
L&F 87:8.

- ◀b
L&F 33:3, 7. HFS Skörd.

- ◀c
L&F 1:38.

- ◀65a
Matt. 13:6–43; L&F 86:1–7.

- ◀b
HFS Celestial härlighet.

- ◀66a
Nah. 1:5; Matt. 3:12; L&F 38:12; 63:33–34.

- ◀68a
L&F 58:56.

- ◀70a
L&F 63:27–29.

- ◀72a
Jes. 52:10–12.

- ◀75a
Alma 5:37–39.

- ◀77a
HFS Regering.

- ◀b
HFS Fri, frihet.

- ◀78a
HFS Handlingsfrihet.

- ◀b
HFS Ansvar, ansvarig, ansvarighet.

- ◀c
HFS Domen, den yttersta.

- ◀80a
2 Ne. 1:7–9; L&F 98:5–6. HFS Författning.

- ◀b
1 Ne. 13:13–19.

- ◀81a
Luk. 18:1–8.

- ◀b
HFS Bön.

- ◀89a
Jes. 45:15; L&F 121:1, 4; 123:6.

- ◀90a
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀b
Upp. 21:8. HFS Otro.

- ◀91a
Matt. 25:30; L&F 19:5; 29:15–17; 124:8.

- ◀92a
HFS Barmhärtig, barmhärtighet.

- ◀93a
Rom. 1:18–21.

- ◀94a
Jes. 52:15; 3 Ne. 20:45; 21:8.

- ◀95a
Jes. 28:21; L&F 95:4.

- ◀b
Mal. 3:18. HFS Urskillningens gåva.

- ◀96a
HFS Förrådshus.

- ◀97a
L&F 103:4; 112:25–26; 125:2.

- ◀101a
Jes. 65:21–22. HFS Tusenårsriket.

KAPITEL 102

Protokoll fört då kyrkans första högråd organiserades i Kirtland i Ohio den 17 februari 1834. Det ursprungliga protokollet fördes av äldsterna Oliver Cowdery och Orson Hyde. Profeten justerade protokollet följande dag och nästa dag godkändes det rättade protokollet enhälligt av högrådet som ”grundlag för [kyrkans] högråd”. Verserna 30 till och med 32, som handlar om de tolv apostlarnas råd, tillades 1835 under Joseph Smiths ledning när detta kapitel iordningställdes för att ingå i Läran och förbunden.

1–8: Ett högråd utses att avgöra viktiga, besvärliga frågor som uppstår i kyrkan; 9–18: Tillvägagångssättet vid behandling av ärenden förklaras; 19–23: Rådets president fattar beslutet; 24–34: Tillvägagångssättet vid överklagande framställs.

1 Denna dag samlades genom uppenbarelse ett allmänt råd bestående av tjugofyra högpräster i Joseph Smith den yngres hem och organiserade Kristi kyrkas [a]högråd, vilket skulle bestå av tolv högpräster och en eller tre presidenter, allt efter omständigheterna.

2 Högrådet utsågs genom uppenbarelse att avgöra viktiga, besvärliga frågor som skulle kunna uppstå i kyrkan och vilka inte kyrkan eller [a]biskopens råd kunde avgöra till parternas tillfredsställelse.

3 Joseph Smith den yngre, Sidney Rigdon och Frederick G. Williams godkändes genom rådets röst som presidenter. Och Joseph Smith den äldre, John Smith, Joseph Coe, John Johnson, Martin Harris, John S. Carter, Jared Carter, Oliver Cowdery, Samuel H. Smith, Orson Hyde, Sylvester Smith och Luke Johnson, alla högpräster, valdes genom rådets enhälliga röst till att utgöra ett kyrkans permanenta råd.

4 Ovannämnda rådsmedlemmar blev sedan tillfrågade om de godtog sin utnämning, och om de skulle handla i detta ämbete i enlighet med himlens lag, vartill de alla svarade att de godtog sin utnämning och skulle sköta sitt ämbete i enlighet med den nåd som Gud förlänat dem.

5 Antalet som utgjorde det råd som röstade för kyrkan och i dess namn vid utnämningen av ovannämnda rådsmedlemmar var fyrtiotre: nio högpräster, sjutton äldster, fyra präster och tretton medlemmar.

6 Beslut: Högrådet har ingen myndighet att handla om inte minst sju av de ovan nämnda rådsmedlemmarna eller deras vederbörligen utsedda efterträdare är närvarande.

7 Dessa sju ska ha myndighet att utse andra högpräster som de anser värdiga och dugliga till att handla i de frånvarande rådsmedlemmarnas ställe.

8 Beslut: Närhelst en vakans uppstår på grund av att någon av de ovannämnda rådsmedlemmarna dör, avsätts från ämbetet på grund av överträdelse eller flyttar från detta kyrkans förvaltningsområde, ska den fyllas genom att presidenten eller presidenterna utnämner någon, och godkännas genom röstning av ett allmänt råd av högpräster, samlat i avsikten att handla i kyrkans namn.

9 Kyrkans president, som även är rådets president, utses genom [a]uppenbarelse och [b]erkänns i sitt ämbete genom kyrkans röst.

10 Och det är enligt sitt ämbetes höga rang som han ska presidera över kyrkans råd. Och det är hans förmån att biträdas av två andra presidenter, utsedda på samma sätt som han själv blev utsedd.

11 Och om den ene eller båda dessa som har utsetts till att biträda honom är frånvarande, har han myndighet att presidera över rådet utan medhjälpare. Och om han själv är frånvarande har de andra presidenterna myndighet att presidera i hans ställe, båda tillsammans eller en av dem.

12 Närhelst ett Kristi kyrkas högråd är regelrätt organiserat enligt det tidigare nämnda mönstret, är det de tolv rådsmedlemmarnas plikt att dra numrerade lotter och på så sätt fastställa vilken av de tolv som ska tala först, nummer ett börjar och sedan i följd till nummer tolv.

13 Närhelst detta råd sammanträder för att behandla ett ärende ska de tolv rådsmedlemmarna överväga om det är ett svårt ärende eller inte. Om det inte är det, ska endast två av rådsmedlemmarna uttala sig däri enligt ovanstående mönster.

14 Men om det anses svårt ska fyra utses, och om det är mycket svårt sex, men i intet fall ska flera än sex utses att uttala sig.

15 Den anklagade har i varje ärende rätt till hälften av rådet för att förhindra kränkning och orättvisa.

16 Och de rådsmedlemmar som utsetts att uttala sig inför rådet ska, när vittnesmålen är granskade, lägga fram ärendet för rådet i dess sanna ljus, och var och en ska tala enligt det som är opartiskt och [a]rättvist.

17 De rådsmedlemmar som drog jämna nummer, det vill säga 2, 4, 6, 8, 10 och 12, är de som ska stå upp till den anklagades förmån och förhindra kränkning och orättvisa.

18 I alla ärenden ska den anklagande och den anklagade få förmånen att själva uttala sig inför rådet efter det att vittnesmålen har hörts och de rådsmedlemmar som är utsedda att tala har avslutat sina uttalanden.

19 När vittnesmålen har hörts och rådsmedlemmarna, den anklagande och den anklagade har talat, ska presidenten fatta ett beslut enligt den insikt han har om ärendet och anmoda de tolv rådsmedlemmarna att med sin röst bifalla detsamma.

20 Men skulle de övriga rådsmedlemmarna, de som inte har uttalat sig, eller någon av dem sedan de opartiskt lyssnat till vittnesmålen och pläderingarna upptäcka något fel i presidentens beslut, kan de visa det och ärendet ska prövas på nytt.

21 Och om det vid en noggrann förnyad prövning kastas ytterligare ljus över ärendet, ska beslutet ändras i enlighet därmed.

22 Men om inget nytt ljus framkommer ska det första beslutet gälla och en majoritet av rådet har myndighet att avgöra detta.

23 I händelse av svårigheter rörande [a]lära eller princip, och om det inte finns tillräckligt skrivet för att klarlägga ärendet för rådet, kan presidenten fråga Herren och få veta hans vilja genom [b]uppenbarelse.

24 Högprästerna har, när de befinner sig på annan ort, myndighet att kalla samman och organisera ett högråd enligt föregående mönster för att avgöra besvärliga frågor när båda eller en av parterna begär det.

25 Och nämnda råd av högpräster har myndighet att bland sig utse en att tills vidare presidera över ett sådant råd.

26 Det åligger nämnda råd att utan dröjsmål sända över en avskrift av sitt protokoll, med en fullständig redogörelse för de vittnesmål som utgjorde underlaget för dess beslut, till högrådet där kyrkans första presidentskap har sitt säte.

27 Skulle parterna eller endera av dem vara missnöjda med nämnda råds beslut, kan de överklaga till högrådet där kyrkans första presidentskap har sitt säte och få förnyad prövning. Ärendet ska då behandlas enligt ovan skrivna mönster som om inget sådant beslut hade fattats.

28 Detta råd av högpräster som befinner sig på annan ort ska endast kallas samman vid ytterst [a]svåra ärenden som rör kyrkan, och inget vanligt eller ordinärt ärende utgör grund för att kalla samman ett sådant råd.

29 De resande eller de lokala högprästerna på annan ort har myndighet att avgöra om det är nödvändigt att kalla samman ett sådant råd eller inte.

30 Det finns en skillnad när det gäller beslut som fattas av högrådet eller de [a]resande högprästerna på annan ort och det resande högrådet som består av de tolv [b]apostlarna.

31 Det förras beslut kan överklagas, men det kan inte det senares beslut.

32 Det senares kan endast ifrågasättas av kyrkans generalauktoriteter när det gäller överträdelser.

33 Beslut: Det beslutades att presidenten eller presidenterna där kyrkans första presidentskap har sitt säte ska, sedan de granskat överklagandet och vittnesmålen och de åtföljande redogörelserna, ha myndighet att avgöra huruvida ett ärende som går att överklaga har ett förtjänat berättigande till förnyad prövning.

34 De tolv rådsmedlemmarna fortsatte därefter med att kasta lott om eller rösta för att avgöra vem som skulle tala först, och resultatet blev som följer: 1. Oliver Cowdery, 2. Joseph Coe, 3. Samuel H. Smith, 4. Luke Johnson, 5. John S. Carter, 6. Sylvester Smith, 7. John Johnson, 8. Orson Hyde, 9. Jared Carter, 10. Joseph Smith den äldre, 11. John Smith och 12. Martin Harris.

Konferensen avslutades med bön.

OLIVER COWDERY

ORSON HYDE

Sekreterare

- ◀1a
HFS Högråd.

- ◀2a
L&F 107:72–74.

- ◀9a
HFS Uppenbarelse.

- ◀b
HFS Stödja kyrkans ledare.

- ◀16a
HFS Rättvisa.

- ◀23a
4 Mos. 9:8.

- ◀b
HFS Uppenbarelse.

- ◀28a
L&F 107:78.

- ◀30a
L&F 107:23–24, 35–38.

- ◀b
HFS Apostel.

KAPITEL 103

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 24 februari 1834. Denna uppenbarelse togs emot efter Parley P. Pratts och Lyman Wights ankomst till Kirtland i Ohio, dit de kommit från Missouri för att rådgöra med profeten om hjälpen till de heliga och hur dessa skulle återföras till sina landområden i Jackson County.

1–4: Varför Herren tillät att de heliga förföljdes i Jackson County; 5–10: De heliga kommer att få framgång om de håller buden; 11–20: Sions återlösning kommer att äga rum med kraft, och Herren kommer att gå framför sitt folk; 21–28: De heliga ska samlas i Sion, och de som ger sitt liv ska återfinna det; 29–40: Flera bröder kallas att organisera Sions läger och bege sig till Sion. De utlovas seger om de är trofasta.

1 Sannerligen säger jag er, mina vänner: Se, jag ska ge er en uppenbarelse och befallning, så att ni kan veta hur ni ska [a]handla för att fullgöra era plikter rörande era bröders frälsning och [b]återlösning, de som har skingrats i Sions land,

2 som har [a]fördrivits och slagits av mina fienders händer, över vilka jag i min egen tid ska utgjuta min vrede utan mått,

3 för hittills har jag haft fördragsamhet med dem, för att de ska kunna [a]fylla sin ondskas mått, så att deras bägare kan bli fylld,

4 och för att de som kallar sig efter mitt namn ska kunna [a]tuktas en kort tid med en svår och allvarlig tuktan, eftersom de inte helt och hållet [b]hörsammade de bud och befallningar som jag gav dem.

5 Men sannerligen säger jag er att jag har fastslagit ett beslut som ska komma mitt folk tillgodo i den mån de från denna stund hörsammar [a]de råd som jag, Herren deras Gud, ska ge dem.

6 Se, de ska från denna stund börja få överhand över mina fiender, för jag har så fastslagit,

7 och genom att noggrant [a]iaktta alla de ord som jag, Herren deras Gud, ska tala till dem, ska de aldrig upphöra att ha framgång förrän [b]världens riken är lagda under mina fötter, och jorden är [c]given åt de [d]heliga så att de kan [e]besitta den i evigheters evighet.

8 Men i den mån de inte [a]håller mina bud och inte noggrant iakttar alla mina ord, ska världens riken få överhand över dem,

9 för de sattes till att vara ett [a]ljus för världen och att vara människornas frälsare,

10 och i den mån de inte är människornas frälsare liknar de [a]saltet som har mist sin sälta och från den stunden inte duger till något annat än att kastas bort och trampas under människors fötter.

11 Men sannerligen säger jag er: Jag har fastslagit att era bröder som är skingrade ska återvända till sina [a]arveländer och bygga upp Sions öde platser.

12 För, som jag har sagt er i en tidigare befallning, efter [a]många prövningar kommer välsignelsen.

13 Se, detta är den välsignelse som jag har utlovat efter era prövningar och era bröders prövningar: er upprättelse och era bröders upprättelse, ja, deras återställelse till Sions land för att där slå sig ner och aldrig mer omstörtas.

14 Men om de vanhelgar sina arvedelar ska de omstörtas, för jag ska inte skona dem om de vanhelgar sina arvedelar.

15 Se, jag säger er att Sions återlösning måste ske med kraft.

16 Därför ska jag uppresa en man åt mitt folk som ska leda dem liksom [a]Mose ledde Israels barn,

17 för ni är Israels barn och [a]Abrahams avkomlingar, och ni måste ledas ut ur träldomen med kraft och med en utsträckt arm.

18 Och såsom era fäder leddes i början, så ska Sions återlösning äga rum.

19 Låt därför inte era hjärtan bli modlösa, för jag säger inte till er som jag sa till era fäder: Min [a]ängel ska gå framför er, men inte min [b]närvaro.

20 Utan jag säger er: Mina [a]änglar ska gå framför er och även min närvaro, och slutligen ska ni [b]besitta det goda landet.

21 Sannerligen, sannerligen säger jag er att min tjänare Joseph Smith den yngre är den [a]man vid vilken jag liknade den tjänare som [b]vingårdens herre talade med i liknelsen som jag har gett er.

22 Låt därför min tjänare Joseph Smith den yngre säga till [a]styrkan i mitt hus, mina unga män och de medelålders: Samla er i Sions land, i det land som jag har köpt för pengar som har helgats åt mig.

23 Och låt alla församlingarna sända sina pengar med visa män och [a]köpa landområden på det sätt som jag har befallt dem.

24 Och i den mån mina fiender, efter de vittnesbörd som ni har framfört mot dem inför mig, kommer mot er för att driva bort er från mitt goda [a]land, som jag har invigt till att vara Sions land, ja, från era egna landområden, ska ni förbanna dem,

25 och den ni förbannar den ska jag förbanna, och ni ska hämnas mig på mina fiender.

26 Och min närvaro ska vara med er när ni [a]hämnas mig på mina fiender, intill tredje och fjärde släktledet av dem som hatar mig.

27 Låt ingen vara rädd för att ge sitt liv för min skull, för den som [a]ger sitt liv för min skull ska återfinna det.

28 Och den som inte är villig att ge sitt liv för min skull är inte min lärjunge.

29 Det är min vilja att min tjänare [a]Sidney Rigdon ska höja sin röst i församlingarna i länderna österut för att bereda församlingarna att hålla de bud som jag har gett dem angående Sions återställelse och återlösning.

30 Det är min vilja att min tjänare [a]Parley P. Pratt och min tjänare Lyman Wight inte ska återvända till sina bröders land förrän de har samlat grupper på tio eller på tjugo eller på femtio eller på hundra som ska dra upp till Sions land, och förrän de har samlat ett antal av fem hundra ur [b]styrkan i mitt hus.

31 Se, detta är min vilja. Be och ni ska få, men människor gör [a]inte alltid min vilja.

32 Om ni därför inte kan samla fem hundra, sträva då flitigt så att ni kanske kan samla tre hundra.

33 Och om ni inte kan samla tre hundra, sträva då flitigt så att ni kanske kan samla ett hundra.

34 Men sannerligen säger jag er: Jag ger er en befallning att ni inte ska dra upp till Sions land förrän ni har samlat ett hundra ur styrkan i mitt hus för att tillsammans med er dra upp till Sions land.

35 Be därför, som jag sa till er, och ni ska få. Be innerligt om att min tjänare Joseph Smith den yngre ska kunna färdas med er och presidera mitt ibland mitt folk och organisera mitt rike i det [a]invigda landet och etablera Sions barn enligt de lagar och befallningar som har getts och som ska ges till er.

36 All seger och härlighet ska komma er till del genom er [a]flit och trofasthet och er tros [b]böner.

37 Låt min tjänare Parley P. Pratt färdas med min tjänare Joseph Smith den yngre.

38 Låt min tjänare Lyman Wight färdas med min tjänare Sidney Rigdon.

39 Låt min tjänare Hyrum Smith färdas med min tjänare Frederick G. Williams.

40 Låt min tjänare Orson Hyde färdas med min tjänare Orson Pratt varthelst min tjänare Joseph Smith den yngre råder dem, för att uppfylla dessa befallningar som jag har gett er, och lämna det övriga i mina händer. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
L&F 43:8.

- ◀b
L&F 101:43–62.

- ◀2a
L&F 101:1; 109:47.

- ◀3a
Alma 14:10–11; 60:13.

- ◀4a
L&F 95:1. HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀b
L&F 101:2; 105:2–6.

- ◀5a
HFS Råd, råda.

- ◀7a
L&F 35:24. HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀b
Dan. 2:44.

- ◀c
Dan. 7:27.

- ◀d
HFS Helig.

- ◀e
L&F 38:20.

- ◀8a
Mosiah 1:13; L&F 82:10.

- ◀9a
1 Ne. 21:6.

- ◀10a
Matt. 5:13–16; L&F 101:39–40.

- ◀11a
L&F 101:18.

- ◀12a
Upp. 7:13–14; L&F 58:4; 112:13.

- ◀16a
2 Mos. 3:2–10; L&F 107:91–92. HFS Mose.

- ◀17a
HFS Abraham – Abrahams avkomlingar; Abrahams förbund.

- ◀19a
HFS Änglar.

- ◀b
L&F 84:18–24.

- ◀20a
2 Mos. 14:19–20.

- ◀b
L&F 100:13.

- ◀21a
L&F 101:55–58.

- ◀b
HFS Vingård, Herrens.

- ◀22a
L&F 35:13–14; 105:16, 29–30.

- ◀23a
L&F 42:35–36; 57:5–7; 58:49–51; 101:68–74.

- ◀24a
L&F 29:7–8; 45:64–66; 57:1–2.

- ◀26a
L&F 97:22.

- ◀27a
Matt. 10:39; Luk. 9:24; L&F 98:13–15; 124:54.

- ◀29a
HFS Rigdon, Sidney.

- ◀30a
HFS Pratt, Parley Parker.

- ◀b
L&F 101:55.

- ◀31a
L&F 82:10.

- ◀35a
L&F 84:31.

- ◀36a
HFS Flit.

- ◀b
L&F 104:79–82.

KAPITEL 104

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i eller i närheten av Kirtland, Ohio den 23 april 1834 angående Förenade firman (se överskrifterna till kapitel 78 och 82). Detta hände förmodligen vid ett rådsmöte för medlemmarna i Förenade firman, där kyrkans överhängande timliga behov hade tagits under behandling. Vid ett tidigare möte den 10 april hade beslut tagits att lägga ner organisationen. Denna uppenbarelse förordar att ordern istället ska omorganiseras. Dess ägodelar i form av förvaltarskap skulle fördelas bland medlemmarna i orden. Under Joseph Smiths ledning och efter uppenbarelse ändrades ”Förenade firman” senare till ”Förenade ordern”.

1–10: De heliga som bryter mot den förenade orden kommer att förbannas; 11–16: Herren sörjer för sina heliga på sitt eget sätt; 17–18: Evangeliets lagar styr omsorgen om de fattiga; 19–46: Flera bröders förvaltarskap och välsignelser anges; 47–53: Den förenade orden i Kirtland och orden i Sion ska fungera var för sig; 54–66: Herrens heliga skattkammare inrättas för tryckningen av skrifterna; 67–77: Den förenade ordens allmänna skattkammare ska fungera på grundval av allmänt bifall; 78–86: De som tillhör den förenade orden ska betala alla sina skulder, och Herren kommer att befria dem från ekonomisk träldom.

1 Sannerligen säger jag er, mina vänner: Jag ger er ett råd och ett bud angående all den egendom som tillhör den orden vilken jag befallde er att organisera och upprätta, till att vara en [a]förenad orden och en evig orden till nytta för min kyrka och för människornas räddning tills jag kommer,

2 med ett orubbligt och oföränderligt löfte, att i den mån de som jag befallde var trofasta skulle de välsignas med en mångfald välsignelser.

3 Men i den mån de inte var trofasta skulle de vara nära att förbannas.

4 Därför har jag, i den mån några av mina tjänare inte har lytt befallningen utan brutit förbundet genom [a]girighet och falska ord, förbannat dem med en mycket svår och allvarlig förbannelse.

5 För jag, Herren, har i mitt hjärta fastslagit att i den mån någon som tillhör denna orden befinns vara överträdare, eller med andra ord bryter förbundet varmed ni är bundna, ska han förbannas medan han lever och nedtrampas av vem jag vill,

6 för jag, Herren, kommer inte att låta mig [a]gäckas i fråga om detta.

7 Och allt detta för att den oskyldige bland er inte ska bli fördömd med den orättfärdige, och för att den skyldige bland er inte ska undkomma, för jag, Herren, har lovat er en härlighetens [a]krona på min högra sida.

8 Därför kan ni inte, i den mån ni befinns vara överträdare, undgå min vrede medan ni lever.

9 I den mån ni [a]avskärs på grund av överträdelse, kan ni inte undgå [b]Satans [c]slag intill återlösningens dag.

10 Och från denna stund ger jag er nu makt, att om någon bland er som tillhör denna orden befinns vara överträdare och inte omvänder sig från sin ondska, ska ni överlämna honom åt Satans slag, och han ska inte ha makt att [a]orsaka er något ont.

11 Det är enligt min visdom, och därför ger jag er en befallning att ni ska organisera er och utse åt var och en dennes [a]förvaltarskap,

12 så att var och en kan ge mig en redogörelse för det förvaltarskap som utsetts åt honom.

13 För det är viktigt att jag, Herren, gör var och en [a]ansvarig som [b]förvaltare över jordiska välsignelser, vilka jag skapat och berett för mina skapelser.

14 Jag, Herren, har spänt ut himlarna och [a]gjort jorden, mina [b]händers verk, och allting däri är mitt.

15 Och det är min avsikt att sörja för mina heliga, för allting är mitt.

16 Men det måste ske på mitt eget [a]sätt, och se, detta är sättet varpå jag, Herren, har bestämt att sörja för mina heliga så att de [b]fattiga kan upphöjas genom att de rika ödmjukas.

17 För [a]jorden är full och det finns nog och mer därtill, ja, jag beredde allt och har gett människobarnen förmåga att [b]handla av sig själva.

18 Om någon därför tar av det [a]överflöd som jag har skapat och inte delar med sig av sin del åt de [b]fattiga och behövande enligt mitt evangeliums [c]lag, ska han med de ogudaktiga lyfta blicken i [d]helvetet och pinas.

19 Och se, sannerligen säger jag er beträffande denna [a]ordens ägodelar:

20 Låt min tjänare Sidney Rigdon som sitt förvaltarskap få platsen där han nu bor utsedd åt sig och tomten för garveriet för sitt uppehälle, så länge han arbetar i min vingård såsom jag vill och när jag befaller honom.

21 Och låt allt ske enligt denna ordens råd, och ordens enhälliga bifall eller röst, den orden som finns i Kirtlands landområde.

22 Och detta förvaltarskap och denna välsignelse ger jag, Herren, min tjänare Sidney Rigdon som en välsignelse över honom och hans avkomma efter honom.

23 Och jag ska mångfaldiga välsignelserna över honom i den mån han ödmjukar sig inför mig.

24 Och låt vidare min tjänare Martin Harris som förvaltarskap åt sig, och åt hans avkomma efter honom, få den jordlott utsedd åt sig som min tjänare John Johnson fick i utbyte mot sin tidigare arvedel.

25 Och i den mån han är trofast ska jag mångfaldiga välsignelserna över honom och hans avkomma efter honom.

26 Och låt min tjänare Martin Harris skänka sina pengar till förkunnandet av mitt ord, enligt min tjänare Joseph Smith den yngres anvisningar.

27 Och låt vidare min tjänare Frederick G. Williams få den plats där han nu bor.

28 Och låt min tjänare Oliver Cowdery få den tomt som är avskild intill det hus som ska bli ett tryckeri, vilken är tomt nummer ett, och även den tomt varpå hans far bor.

29 Och låt mina tjänare Frederick G. Williams och Oliver Cowdery få tryckeriet och allt som hör därtill.

30 Och detta ska utgöra deras förvaltarskap, vilket ska utses åt dem.

31 Och i den mån de är trofasta, se, då ska jag välsigna dem och mångfaldiga välsignelserna över dem.

32 Och detta är början till det förvaltarskap som jag har utsett åt dem, åt dem och deras avkomma efter dem.

33 Och i den mån de är trofasta ska jag mångfaldiga välsignelserna över dem och deras avkomma efter dem, ja, en mångfald välsignelser.

34 Och låt vidare min tjänare John Johnson få huset vari han bor och arvedelen, allt utom den mark som har reserverats för [a]uppförandet av mina hus, vilken hör till denna arvedel, samt de tomter som har bestämts åt min tjänare Oliver Cowdery.

35 Och i den mån han är trofast ska jag mångfaldiga välsignelserna över honom.

36 Och det är min vilja att han ska sälja de tomter som märkts ut för upprättandet av mina heligas stad, i den mån det ska tillkännages för honom av [a]Andens röst och enligt ordens råd och genom ordens röst.

37 Och detta är början till det förvaltarskap som jag har utsett åt honom som en välsignelse över honom och hans avkomma efter honom.

38 Och i den mån han är trofast ska jag mångfaldiga en mängd välsignelser över honom.

39 Och låt vidare min tjänare [a]Newel K. Whitney få de hus och den tomt där han nu bor samt tomten och byggnaden med handelsboden utsedda åt sig och även tomten som ligger på hörnet söder om handelsboden och även tomten där pottaskefabriken ligger.

40 Och allt detta har jag utsett åt min tjänare Newel K. Whitney som hans förvaltarskap, som en välsignelse över honom och hans avkomma efter honom, till nytta för min ordens handelsbod, vilken jag har inrättat åt min stav i Kirtlands landområde.

41 Ja, detta är sannerligen det förvaltarskap som jag har utsett åt min tjänare N. K. Whitney, ja, hela denna handelsbod åt honom och hans [a]ombud samt hans avkomma efter honom.

42 Och i den mån han är trofast i att hålla mina bud, som jag har gett honom, ska jag mångfaldiga välsignelserna över honom och hans avkomma efter honom, ja, en mängd välsignelser.

43 Och vidare: Låt min tjänare Joseph Smith den yngre som sitt förvaltarskap få den tomt som är 200 meter lång och 60 meter bred utsedd åt sig och som märkts ut till att bygga mitt hus på samt även den arvedel varpå hans far bor.

44 Och detta är början till det förvaltarskap som jag har utsett åt honom som en välsignelse över honom och över hans far.

45 För se, jag har reserverat en arvedel åt hans [a]far, till dennes uppehälle. Han ska därför räknas till min tjänare Joseph Smith den yngres hushåll.

46 Och i den mån min tjänare Joseph Smith den yngre är trofast ska jag mångfaldiga välsignelserna över hans hus, ja, en mängd välsignelser.

47 Och nu ger jag er en befallning angående Sion, att ni inte längre ska vara bundna till era bröder i Sion som en förenad orden, utom på detta sätt:

48 Sedan ni organiserat er ska ni kallas [a]Sions stavs förenade orden i Kirtlands stad. Och era bröder, sedan de organiserat sig, ska kallas Sions stads förenade orden.

49 Och de ska organisera sig i sina egna namn och i sitt eget namn, och de ska sköta sina angelägenheter i sitt eget namn och i sina egna namn.

50 Och ni ska sköta era angelägenheter i ert eget namn och i era egna namn.

51 Och detta som jag har befallt ska göras för er räddning och även för deras bröders räddning, som följd av att de [a]drevs ut och av det som ska komma.

52 Eftersom [a]förbunden har brutits genom överträdelse, genom [b]girighet och falska ord,

53 är ni upplösta som en förenad orden med era bröder, så att ni från denna stund inte längre är bundna till dem utom på det sätt som jag sa: Genom lån som denna orden i råd ska komma överens om, beroende på vad era omständigheter tillåter och rådets röst bestämmer.

54 Och vidare ger jag er en befallning angående det förvaltarskap som jag har utsett åt er:

55 Se, alla dessa ägodelar är mina, annars är er tro förgäves och ni befinns vara hycklare, och förbunden som ni har ingått med mig är brutna.

56 Och om ägodelarna är mina, då är ni [a]förvaltare. Annars är ni inga förvaltare.

57 Men sannerligen säger jag er: Jag har utsett er att vara förvaltare över mitt hus, ja, verkliga förvaltare.

58 Och i denna avsikt har jag befallt er att organisera er, ja, för att trycka [a]mina ord, mina heliga skrifters fullhet, uppenbarelserna som jag har gett er och som jag hädanefter, tid efter annan, ska ge er

59 i avsikt att bygga upp min kyrka och mitt rike på jorden och för att bereda mitt folk för den [a]tid då jag ska [b]bo med dem, vilken är nära för handen.

60 Och ni ska bereda åt er en plats för en skattkammare och inviga den åt mitt namn.

61 Och ni ska utse en bland er att ta hand om skattkammaren, och han ska ordineras till denna välsignelse.

62 Och skattkammaren ska förses med ett sigill och alla de heliga tingen ska överlämnas till skattkammaren, och ingen bland er ska kalla det eller någon del av det sitt eget, för det ska tillhöra er alla gemensamt.

63 Och jag ger er den från denna stund, och se nu till att ni går till verket och tar vara på det förvaltarskap som jag har utsett åt er, utom de heliga tingen, i avsikt att trycka dessa heliga ting såsom jag har sagt.

64 Och [a]intäkterna från de heliga tingen ska förvaras i skattkammaren och den ska förses med ett sigill. Och de ska inte användas eller tas ut ur skattkammaren av någon, inte heller ska sigillet som den förses med brytas, utom genom denna ordens röst eller på befallning.

65 Och på så sätt ska ni förvara intäkterna från de heliga tingen i skattkammaren för gudomliga och heliga ändamål.

66 Och denna ska kallas Herrens heliga skattkammare och den ska förses med ett sigill så att den kan vara helig och invigd åt Herren.

67 Och vidare ska det beredas ytterligare en skattkammare, och en skattmästare ska utses att ta hand om skattkammaren, och den ska förses med ett sigill.

68 Och alla pengar som ni tar emot i era förvaltarskap, genom förbättringar på de ägodelar som jag har utsett åt er i form av hus eller av landområden eller av boskap, eller av allt utom de heliga och gudomliga skrifter som jag har sparat åt mig för heliga och gudomliga ändamål, ska läggas i skattkammaren så snart ni tar emot pengarna i hundratal eller i femtiotal eller i tjugotal eller i tiotal eller i femtal.

69 Eller med andra ord: Om någon bland er får fem dollar, så låt honom lägga dem i skattkammaren. Eller om han får tio eller tjugo eller femtio eller ett hundra, så låt honom göra på samma sätt.

70 Och låt ingen bland er säga att det är hans eget, för varken det eller någon del av det ska kallas hans.

71 Och ingen del av det ska användas eller tas ut från skattkammaren, utom genom denna ordens röst och enhälliga bifall.

72 Och detta ska vara denna ordens röst och enhälliga bifall att alla bland er som säger till skattmästaren: ”Jag behöver detta till hjälp i mitt förvaltarskap”,

73 vare sig det handlar om fem dollar eller om tio dollar eller tjugo eller femtio eller ett hundra, så ska skattmästaren ge honom den summa han begär till hjälp i sitt förvaltarskap,

74 tills han befinns vara överträdare och det är tydligt uppenbarat inför denna ordens råd att han är en opålitlig och [a]oförståndig förvaltare.

75 Men så länge han åtnjuter fullt medlemskap och är trofast och vis i sitt förvaltarskap, ska detta vara ett tecken för skattmästaren så att skattmästaren inte avslår hans begäran.

76 Men vid överträdelse ska skattmästaren underkastas ordens råd och röst.

77 Och om skattmästaren befinns vara en opålitlig och oförståndig förvaltare, ska han underkastas ordens råd och röst och ska flyttas bort från sin plats, och en [a]annan ska utses i hans ställe.

78 Och vidare: Sannerligen säger jag er angående era skulder: Se, det är min vilja att ni ska [a]betala alla era [b]skulder.

79 Och det är min vilja att ni ska [a]ödmjuka er inför mig och få denna välsignelse genom er [b]flit och ödmjukhet och trons bön.

80 Och i den mån ni är flitiga och ödmjuka och utövar [a]trons bön, se, då ska jag uppmjuka deras hjärtan till vilka ni står i skuld, tills jag sänder er medel till er befrielse.

81 Skriv därför raskt till New York och skriv enligt vad min [a]Ande ska inge er och jag ska uppmjuka deras hjärtan, till vilka ni står i skuld, så att deras tankar på att orsaka er lidande tas bort ifrån dem.

82 Och i den mån ni är [a]ödmjuka och trofasta och åkallar mitt namn, se, då ska jag ge er [b]segern.

83 Jag ger er ett löfte att ni denna enda gång ska befrias ur er träldom.

84 I den mån ni får möjlighet att låna pengar i hundratal eller tusental, ja, tills ni har lånat tillräckligt för att befria er från träldom, så är det er rättighet.

85 Och inteckna denna enda gång de egendomar som jag har lagt i era händer, genom att efter allmänt bifall eller på annat sätt lämna era namn, såsom det synes er gott.

86 Jag ger er denna rättighet, denna enda gång, och se, om ni fortsätter göra det som jag har förelagt er enligt mina befallningar, för allt detta är mitt och ni är mina förvaltare, så ska mästaren inte tillåta att hans hus bryts upp. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
L&F 78:3–15. HFS Förenade orden.

- ◀4a
HFS Begär, begärelse.

- ◀6a
Gal. 6:7–9.

- ◀7a
Jes. 62:3; L&F 76:56. HFS Härlighet.

- ◀9a
HFS Uteslutning.

- ◀b
HFS Djävulen.

- ◀c
L&F 82:21.

- ◀10a
L&F 109:25–27.

- ◀11a
L&F 42:32. HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀13a
HFS Ansvar, ansvarig, ansvarighet.

- ◀b
L&F 72:3–5, 16–22.

- ◀14a
Jes. 42:5; 45:12. HFS Skapa, skapelsen.

- ◀b
Ps. 19:1; 24:1.

- ◀16a
L&F 105:5. HFS Välfärd.

- ◀b
1 Sam. 2:7–8; Luk. 1:51–53; L&F 88:17.

- ◀17a
L&F 59:16–20. HFS Jorden.

- ◀b
HFS Handlingsfrihet.

- ◀18a
Luk. 3:11; Jak. 2:15–16.

- ◀b
Ords. 14:21; Mosiah 4:26; L&F 52:40.

- ◀c
L&F 42:30.

- ◀d
Luk. 16:20–31.

- ◀19a
HFS Förenade orden.

- ◀34a
L&F 94:3, 10.

- ◀36a
HFS Uppenbarelse.

- ◀39a
HFS Whitney, Newel K.

- ◀41a
L&F 84:112–113.

- ◀45a
L&F 90:20. HFS Smith, Joseph, den äldre.

- ◀48a
L&F 82:13; 94:1; 109:59. HFS Stav.

- ◀51a
L&F 109:47.

- ◀52a
HFS Förbund.

- ◀b
HFS Begär, begärelse.

- ◀56a
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀58a
HFS Joseph Smiths översättning (JSÖ).

- ◀59a
HFS Tusenårsriket.

- ◀b
L&F 1:35–36; 29:9–11.

- ◀64a
DVS vinst eller avkastning.

- ◀74a
Luk. 16:1–12.

- ◀77a
L&F 107:99–100.

- ◀78a
L&F 42:54.

- ◀b
HFS Skuld.

- ◀79a
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀b
HFS Flit.

- ◀80a
Jak. 5:15.

- ◀81a
HFS Helige Anden, den.

- ◀82a
Luk. 14:11; L&F 67:10.

- ◀b
L&F 103:36.

KAPITEL 105

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith den 22 juni 1834 vid Fishing River i Missouri. Under profetens ledning hade heliga från Ohio och andra områden marscherat till Missouri. Expeditionen kallades senare för Sions läger. Deras syfte var att eskortera de heliga som drivits ut från Missouri tillbaka till deras mark i Jackson County. Missouribor som tidigare förföljt de heliga fruktade att de heliga i Sions läger skulle hämnas och sökte avskräcka dem genom att attackera heliga som bodde i Clay County i Missouri. Joseph Smith tog emot denna uppenbarelse efter det att Missouris guvernör dragit tillbaka det stöd han lovat de heliga.

1–5: Sion kommer att byggas upp i överensstämmelse med celestial lag; 6–13: Sions återlösning skjuts upp en kort tid; 14–19: Herren ska utkämpa Sions strider; 20–26: De heliga ska vara visa och inte berömma sig av kraftgärningar när de samlas; 27–30: Landområden i Jackson och närliggande län bör inköpas; 31–34: Äldsterna ska ta emot en begåvning i Herrens hus i Kirtland; 35–37: Heliga som är både kallade och utvalda kommer att heliggöras; 38–41: De heliga ska höja ett fredens baner för världen.

1 Sannerligen säger jag till er som har samlats för att få veta min vilja angående mitt plågade folks [a]återlösning.

2 Se, jag säger er att om det inte vore för mitt folks [a]överträdelsers skull – jag talar om kyrkan och inte om enskilda personer – så kunde de redan nu ha blivit återlösta.

3 Men se, de har inte lärt sig att vara lydiga mot allt det som jag krävde av deras händer, utan är fulla av allt slags ont, och de [a]ger inte av sina medel åt de fattiga och lidande bland sig, såsom det anstår de heliga,

4 och de är inte [a]förenade enligt den enighet som det celestiala rikets lag kräver.

5 Och [a]Sion kan inte uppbyggas [b]om det inte sker genom det [c]celestiala rikets lags principer, annars kan jag inte ta henne till mig.

6 Och mitt folk måste [a]tuktas tills de lär sig att [b]lyda, även om det måste ske genom det som de får utstå.

7 Jag talar inte om dem som är utsedda att leda mitt folk, som är min kyrkas [a]första äldster, för de är inte alla under denna fördömelse,

8 utan jag talar om mina församlingar vida omkring. Det finns många som säger: ”Var är deras Gud? Se, han ska befria dem i prövningens tid, annars drar vi inte upp till Sion, och vi behåller våra pengar.”

9 Som följd av mitt folks [a]överträdelser finner jag det därför lämpligt att mina äldster väntar en kort tid på Sions återlösning,

10 så att de själva kan bereda sig, och så att mitt folk kan bli mer fullkomligt undervisade och få erfarenheter samt mera fullkomligt förstå sin [a]plikt och vad jag kräver av deras händer.

11 Och detta kan inte åstadkommas förrän mina [a]äldster har [b]begåvats med kraft från höjden.

12 För se, jag har berett en stor begåvning och välsignelse som ska [a]utgjutas över dem i den mån de är trofasta och fortsätter i ödmjukhet inför mig.

13 Därför finner jag det lämpligt att mina äldster väntar en kort tid på Sions återlösning.

14 För se, jag kräver inte av deras händer att de ska utkämpa Sions strider, för det som jag sa i en tidigare befallning, det ska jag uppfylla: Jag ska [a]utkämpa era strider.

15 Se, jag har sänt ut [a]fördärvaren till att förgöra och ödelägga mina fiender, och om några få år ska de inte längre finnas kvar för att vanhelga min arvedel och [b]häda mitt namn i de landområden som jag har [c]invigt åt insamlingen av mina heliga.

16 Se, jag har befallt min tjänare Joseph Smith den yngre att säga till [a]styrkan i mitt hus, ja, till mina krigare, mina unga män och medelålders, att samlas för mitt folks återlösning och störta mina fienders torn och skingra deras [b]väktare,

17 men styrkan i mitt hus har inte hörsammat mina ord.

18 Men i den mån det finns de som har hörsammat mina ord, har jag berett en välsignelse och en [a]begåvning för dem om de förblir trofasta.

19 Jag har hört deras böner och ska godta deras offer. Och jag finner det lämpligt att de förs så här långt för att pröva deras [a]tro.

20 Och se, sannerligen säger jag er: Jag ger er en befallning att alla som har kommit hit upp, och som kan stanna i området häromkring, ska stanna.

21 Och de som inte kan stanna, som har familjer i de östra delarna, låt dem stanna kvar en kort tid, enligt vad min tjänare Joseph bestämmer för dem.

22 För jag ska råda honom i denna sak, och allt vad han bestämmer för dem ska gå i uppfyllelse.

23 Och låt allt mitt folk som bor i trakterna häromkring vara mycket trofasta och bedjande och ödmjuka sig inför mig och inte uppenbara det som jag har uppenbarat för dem, förrän det är enligt min visdom att det ska uppenbaras.

24 Tala inte om domar, [a]beröm er inte heller över er tro eller era kraftgärningar, utan samlas försiktigt så många som möjligt på ett ställe, i förhållande till folkets inställning.

25 Och se, jag ska låta er finna ynnest och nåd inför deras ögon, så att ni kan känna er [a]lugna och trygga när ni säger till folket: ”Utöva dom och rättvisa mot oss enligt lagen och gottgör oss för våra oförrätter.”

26 Se, jag säger er, mina vänner, att på så sätt kan ni finna nåd i folkets ögon, tills Israels [a]här blir mycket stor.

27 Och jag ska uppmjuka folkets hjärtan tid efter annan, såsom jag gjorde med [a]Faraos hjärta, tills min tjänare Joseph Smith den yngre och mina äldster, som jag har utsett, får tid att samla styrkan i mitt hus,

28 och att sända [a]visa män att fullgöra det jag har befallt angående [b]uppköpet av all den mark som går att köpa i Jackson County och i närliggande län.

29 För det är min vilja att dessa landområden ska uppköpas, och att mina heliga efter köpet ska besitta dem enligt de [a]lagar om helgelse som jag har gett.

30 Och sedan dessa landområden är uppköpta ska jag hålla [a]Israels härar utan skuld när de tar sina egna landområden i besittning, de som de tidigare har köpt för sina pengar, och störtar de torn mina fiender kan ha ställt på dem och skingrar deras väktare och [b]hämnas mina fiender intill tredje och fjärde släktledet av dem som hatar mig.

31 Men låt först min här bli mycket stor och låt den bli [a]heliggjord inför mig, så att den kan vara skön som solen och klar som [b]månen och så att hennes fanor kan bli fruktansvärda för alla nationer,

32 så att den här världens riken kan tvingas erkänna att Sions rike i själva verket är ”det [a]rike som tillhör vår Gud och hans Smorde. Låt oss därför [b]underkasta oss hennes lagar.”

33 Sannerligen säger jag er: Jag finner det lämpligt att min kyrkas första äldster ska ta emot sin [a]begåvning från höjden i mitt hus, som jag har befallt att byggas åt mitt namn i Kirtlands landområde.

34 Och låt de befallningar som jag har gett angående Sion och hennes [a]lag utföras och fullgöras efter hennes återlösning.

35 Det har varit en [a]kallelsens dag, men tiden har kommit för en utkorelsens dag, och låt utvälja dem som är [b]värdiga.

36 Och genom Andens röst ska det uppenbaras för min tjänare vilka som är [a]utvalda, och de ska bli [b]heliggjorda.

37 Och i den mån de följer [a]rådet de får, ska de efter många dagar få kraft att utföra allt som rör Sion.

38 Och vidare säger jag er: Sök fred, inte bara med människorna som har slagit er utan med alla människor,

39 och höj ett [a]fredsbaner och utfärda en kungörelse om fred till jordens ändar,

40 och ge fredsförslag till dem som har slagit er enligt den Andens röst som finns i er, och [a]allt ska samverka till ert bästa.

41 Var därför trofasta, och se, [a]jag är med er ända till slutet. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
L&F 100:13.

- ◀2a
L&F 104:4–5, 52.

- ◀3a
Apg. 5:1–11; L&F 42:30. HFS Helga, helgelselagen.

- ◀4a
L&F 78:3–7.

- ◀5a
HFS Sion.

- ◀b
L&F 104:15–16.

- ◀c
L&F 88:22.

- ◀6a
L&F 95:1–2. HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀b
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀7a
L&F 20:2–3.

- ◀9a
L&F 103:4.

- ◀10a
HFS Plikt.

- ◀11a
HFS Äldste.

- ◀b
L&F 38:32; 95:8. HFS Begåvning.

- ◀12a
L&F 110.

- ◀14a
Jos. 10:12–14; Jes. 49:25; L&F 98:37.

- ◀15a
L&F 1:13–14.

- ◀b
L&F 112:24–26. HFS Häda, hädelse.

- ◀c
L&F 84:3–4; 103:35.

- ◀16a
L&F 101:55; 103:22, 30.

- ◀b
HFS Vakta, väktare.

- ◀18a
L&F 110:8–10.

- ◀19a
HFS Tro.

- ◀24a
L&F 84:73. HFS Högmod.

- ◀25a
HFS Fred; Frid.

- ◀26a
Joel 2:11.

- ◀27a
1 Mos. 47:1–12.

- ◀28a
L&F 101:73.

- ◀b
L&F 42:35–36.

- ◀29a
L&F 42:30. HFS Förenade orden; Helga, helgelselagen.

- ◀30a
L&F 35:13–14; 101:55; 103:22, 26.

- ◀b
L&F 97:22.

- ◀31a
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀b
Höga V. 6:10; L&F 5:14; 109:73.

- ◀32a
Upp. 11:15. HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀b
HFS Regering.

- ◀33a
L&F 95:8–9. HFS Begåvning.

- ◀34a
DVS L&F 42 kallas ”Lagen”.

- ◀35a
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse.

- ◀b
HFS Värdig, värdighet.

- ◀36a
L&F 95:5. HFS Utvälja, välja.

- ◀b
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀37a
HFS Råd, råda.

- ◀39a
HFS Baner; Fred; Frid.

- ◀40a
Rom. 8:28; L&F 90:24; 100:15.

- ◀41a
Matt. 28:19–20.

KAPITEL 106

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 25 november 1834. Denna uppenbarelse är riktad till Warren A. Cowdery, en äldre bror till Oliver Cowdery.

1–3: Warren A. Cowdery kallas som lokalt presiderande ämbetsman; 4–5: Kristi andra ankomst kommer inte att överraska ljusets barn som en tjuv; 6–8: Stora välsignelser följer på trofast tjänande i kyrkan.

1 Det är min vilja att min tjänare Warren A. Cowdery ska utses och ordineras till presiderande högpräst över min kyrka i [a]Freedom och trakterna runt omkring,

2 och att han ska predika mitt eviga evangelium och höja sin röst och varna folket, inte bara på den egna orten utan även i närliggande län,

3 och ägna hela sin tid åt denna höga och heliga kallelse som jag nu ger honom samt flitigt [a]söka [b]himmelriket och dess rättfärdighet så ska allt nödvändigt läggas därtill, för [c]arbetaren är värd sin lön.

4 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Herrens [a]ankomst är [b]nära och den överraskar världen som en [c]tjuv om natten.

5 Fäst därför bältet om era höfter så att ni kan vara [a]ljusets barn, och då ska den dagen inte [b]överraska er som en tjuv.

6 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Det var glädje i himlen när min tjänare Warren bugade sig för min spira och lösgjorde sig från människopåfund.

7 Därför är min tjänare Warren välsignad, för jag ska förbarma mig över honom, och trots hans hjärtas [a]fåfänga ska jag, i den mån han ödmjukar sig för mig, upplyfta honom.

8 Och jag ska vara honom [a]nådig och ge honom tillförsikt varigenom han kan bestå, och om han fortsätter att vara ett trofast vittne och ett ljus för kyrkan, har jag berett en krona åt honom i min Faders [b]boningar. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
DVS staden Freedom, New York, och dess omgivning.

- ◀3a
Matt. 6:33.

- ◀b
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀c
Matt. 10:10; L&F 31:5.

- ◀4a
Jak. 5:8.

- ◀b
HFS Sista dagarna, sista tiden.

- ◀c
1 Tess. 5:2.

- ◀5a
HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀b
Upp. 16:15.

- ◀7a
HFS Fåfäng, fåfänga.

- ◀8a
HFS Nåden.

- ◀b
Joh. 14:2; Eth. 12:32–34; L&F 59:2; 76:111; 81:6; 98:18.

KAPITEL 107

Uppenbarelse om prästadömet, given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio, omkring april 1835. Det här kapitlet nedtecknades 1835, men historiska uppteckningar bekräftar att större delen av verserna 60 till 100 består av en uppenbarelse som Joseph Smith fick den 11 november 1831. Det här kapitlet förknippas med organiseringen av de tolvs kvorum i februari och mars 1835. Profeten framförde troligtvis detta den 3 maj 1835 för dem som förberedde sig på att gå ut på sin första kvorummission.

1–6: Det finns två prästadömen: melkisedekska och aronska; 7–12: De som bär melkisedekska prästadömet har makt att verka i alla ämbeten i kyrkan; 13–17: Biskopsrådet presiderar över aronska prästadömet, som betjänar i yttre förrättningar; 18–20: Melkisedekska prästadömet innehar nycklarna till alla andliga välsignelser; aronska prästadömet innehar nycklarna till änglars betjäning; 21–38: Första presidentskapet, de tolv och de sjuttio utgör de presiderande kvorumen, vilkas beslut måste fattas i enighet och rättfärdighet; 39–52: Den patriarkaliska ordningen fastställd från Adam till Noa; 53–57: Forna dagars heliga samlades i Adam-ondi-Ahman och Herren visade sig för dem; 58–67: De tolv ska organisera kyrkans ämbetsmän; 68–76: Biskoparna tjänar som allmänna domare i Israel; 77–84: Första presidentskapet och de tolv utgör den högsta domstolen i kyrkan; 85–100: Prästadömets presidenter styr sina respektive kvorum.

1 Det finns två prästadömen i kyrkan, nämligen [a]melkisedekska och [b]aronska, som innefattar levitiska prästadömet.

2 Anledningen till att det första kallas melkisedekska prästadömet är att [a]Melkisedek var en sådan stor högpräst.

3 Före hans tid kallades det Det heliga prästadömet enligt Guds Sons [a]orden,

4 men på grund av respekt eller [a]vördnad för den Allrahögstes namn och för att undvika att allt för ofta upprepa hans namn, kallade de, det vill säga kyrkan, i forna dagar detta prästadöme efter Melkisedek eller melkisedekska prästadömet.

5 Alla andra myndigheter och ämbeten i kyrkan är [a]bihang till detta prästadöme.

6 Det finns emellertid två indelningar eller huvudavdelningar: den ena är melkisedekska prästadömet och den andra är aronska eller [a]levitiska prästadömet.

7 En [a]äldstes ämbete hör till melkisedekska prästadömet.

8 Melkisedekska prästadömet innehar rätten att presidera och har makt och [a]myndighet över alla ämbeten i kyrkan i världens alla tidsåldrar till att betjäna i andliga ting.

9 [a]Presidentskapet för det höga prästadömet enligt Melkisedeks orden har rätt att verka i kyrkans alla ämbeten.

10 [a]Högprästerna enligt melkisedekska prästadömets orden har [b]rätt att verka i sin egen ställning under presidentskapets ledning och betjäna i andliga ting, och även i en äldstes, prästs (enligt levitiska prästadömets orden), lärares, diakons och medlems ämbete.

11 En äldste har rätt att verka i en högprästs ställe, när denne inte är närvarande.

12 Högprästen och äldsten ska betjäna i andliga ting i överensstämmelse med kyrkans förbund och bud, och de har rätt att verka i alla dessa kyrkans ämbeten när inga högre auktoriteter är närvarande.

13 Det andra prästadömet kallas [a]aronska prästadömet eftersom det förlänades [b]Aron och hans avkomlingar genom alla deras släktled.

14 Anledningen till att det kallas det lägre prästadömet är att det är ett [a]bihang till det större eller melkisedekska prästadömet och har makt att betjäna i yttre förrättningar.

15 [a]Biskopsrådet utgör presidentskapet för detta prästadöme och innehar nycklarna till eller myndigheten över detsamma.

16 Ingen har laglig rätt till detta ämbete, till att inneha detta prästadömes nycklar, om han inte är en [a]bokstavlig ättling till Aron.

17 Men eftersom en högpräst i melkisedekska prästadömet har myndighet att verka i alla lägre ämbeten, kan han verka i en biskops ämbete när en bokstavlig ättling till Aron inte står att finna, förutsatt att han kallas och avskiljs och [a]ordineras till denna makt under [b]melkisedekska prästadömets presidentskaps händer.

18 Det högre eller melkisedekska prästadömets makt och myndighet är att inneha [a]nycklarna till kyrkans alla andliga välsignelser –

19 att få förmånen att ta emot himmelrikets [a]hemligheter, få himlarna öppnade för sig, få umgås med den Förstföddes [b]allmänna församling och kyrka samt åtnjuta Gud Faderns och Jesu, det nya förbundets [c]medlares, umgänge och närhet.

20 Det lägre eller aronska prästadömets makt och myndighet är att inneha [a]nycklarna till änglars betjäning och till att betjäna i yttre [b]förrättningar, evangeliets bokstav, omvändelsens [c]dop till syndernas [d]förlåtelse, i överensstämmelse med förbunden och buden.

21 Det är nödvändigt att det finns presidenter eller presiderande ämbetsmän som växer fram ur, eller utses av eller bland dem som är ordinerade till de olika ämbetena i dessa två prästadömen.

22 Tre [a]presiderande högpräster i [b]melkisedekska prästadömet, utvalda av kvorumet, utsedda och ordinerade till detta ämbete samt [c]upprätthållna genom kyrkans förtroende, tro och böner, bildar kyrkans presidentskaps kvorum.

23 De [a]tolv resande rådsmedlemmarna är kallade att vara tolv [b]apostlar eller särskilda vittnen om Kristi namn i hela världen, och därför skiljer de sig från andra ämbetsmän i kyrkan när det gäller sina kallelsers plikter.

24 Och de bildar ett kvorum som i fråga om myndighet och makt är likställt med de förut nämnda tre presidenterna.

25 De [a]sjuttio är också kallade att predika evangeliet och att vara särskilda vittnen inför icke-judarna och i hela världen, och därför skiljer de sig från andra ämbetsmän i kyrkan när det gäller sina kallelsers plikter.

26 Och de bildar ett kvorum som i fråga om myndighet är likvärdigt med de tolv nyss nämnda särskilda vittnena eller apostlarna.

27 Och varje beslut som fattas av något av dessa kvorum måste ske genom detsammas enhälliga röst, det vill säga: Varje medlem av varje kvorum måste vara överens om dess beslut för att deras inbördes beslut ska ha denna kraft eller giltighet.

28 En majoritet kan bilda ett kvorum när omständigheterna omöjliggör annat sätt.

29 Om detta inte är fallet är deras beslut inte berättigade till samma välsignelser som de beslut var som fordom fattades av ett kvorum av tre presidenter, vilka var ordinerade enligt Melkisedeks orden och var rättfärdiga och heliga män.

30 De beslut som fattas av dessa kvorum, eller av ett av dem, ska fattas i all [a]rättfärdighet, i helighet och med ödmjukt hjärta, saktmod och tålamod samt i tro och [b]dygd och kunskap, måttlighet, uthållighet, gudsfruktan, broderlig välvilja och kärlek,

31 för löftet är: Om detta finns i överflöd hos dem ska de inte bli [a]fruktlösa när det gäller kunskapen om Herren.

32 Och i händelse av att något av dessa kvorums beslut fattas i orättfärdighet, kan det läggas fram för en generalförsamling av de olika kvorumen som utgör kyrkans andliga auktoriteter. I annat fall kan man inte överklaga deras beslut.

33 De tolv utgör ett resande presiderande högråd som ska verka i Herrens namn under kyrkans presidentskaps ledning och i överensstämmelse med himlens ordning, för att bygga upp kyrkan och ordna med alla dess angelägenheter i alla nationer, först för [a]icke-judarna och därefter för judarna.

34 De sjuttio ska handla i Herrens namn under de [a]tolvs eller det resande högrådets ledning för att bygga upp kyrkan och ordna med alla dess angelägenheter i alla nationer, först för icke-judarna och sedan för judarna.

35 De tolv är utsända och innehar nycklarna till att öppna dörren genom att kungöra Jesu Kristi evangelium, och först för icke-judarna och sedan för judarna.

36 De lokala [a]högråden i Sions stavar bildar ett kvorum som i fråga om myndighet i alla sina beslut rörande kyrkans angelägenheter är likvärdigt med presidentskapets kvorum eller det resande högrådet.

37 Högrådet i Sion bildar ett kvorum som i fråga om myndighet i alla sina beslut rörande kyrkans angelägenheter är likvärdigt med de tolvs råd i Sions stavar.

38 Det är det resande högrådets plikt att vända sig till de [a]sjuttio i stället för till några andra, när de behöver hjälp att utföra sina olika kallelser att predika och betjäna i evangeliet.

39 Det är de tolvs plikt att i kyrkans alla stora grenar ordinera [a]evangelister, när dessa genom uppenbarelse anges för dem.

40 Detta prästadömes orden fastställdes att gå i arv från far till son och tillhör med rätta dem som är bokstavliga ättlingar till den utvalda släktlinje åt vilken löftena gavs.

41 Denna orden instiftades på [a]Adams tid och gick [b]i arv på följande sätt:

42 Från Adam till [a]Set, som ordinerades av Adam vid sextionio års ålder och fick en välsignelse av honom tre år före hans (Adams) död, och fick det löftet av Gud genom sin far att hans efterkommande skulle vara Herrens utvalda och att de skulle bli bevarade intill jordens ände,

43 eftersom han (Set) var en [a]fullkomlig man och han var sin fars uttryckliga [b]avbild, ja, till den grad att han tycktes likna sin far i allt och blott kunde åtskiljas från denne på åldern.

44 Enos ordinerades av Adams hand då han var etthundratrettiofyra år och fyra månader gammal.

45 Gud kallade på Kenan i öknen i hans fyrtionde år, och denne mötte Adam på färden till platsen Shedolamak. Han var åttiosju år gammal när han fick sin ordination.

46 Mahalalel var fyrahundranittiosex år och sju dagar gammal när han ordinerades av Adams hand, som också välsignade honom.

47 Jered var två hundra år gammal när han ordinerades under Adams hand, som även välsignade honom.

48 [a]Enok var tjugofem år gammal när han ordinerades under Adams hand, och han var sextiofem år och Adam välsignade honom.

49 Och han såg Herren och vandrade med honom och var ständigt inför hans ansikte. Och han [a]vandrade med Gud trehundrasextiofem år, vilket gjorde att han var fyrahundratrettio år gammal när han [b]förvandlades.

50 [a]Metushela var ett hundra år gammal när han ordinerades under Adams hand.

51 Lemek var trettiotvå år gammal när han ordinerades under Sets hand.

52 [a]Noa var tio år gammal när han ordinerades under Metushelas hand.

53 Tre år före sin död kallade Adam till sig Set, Enos, Kenan, Mahalalel, Jered, Enok och Metushela, vilka alla var [a]högpräster, samt de övriga av sina efterkommande som var rättfärdiga, i dalen [b]Adam-ondi-Ahman och gav dem där sin sista välsignelse.

54 Och Herren visade sig för dem, och de reste sig upp och prisade [a]Adam och kallade honom [b]Mikael, fursten, ärkeängeln.

55 Och Herren gav Adam tröst och sa till honom: ”Jag har satt dig i spetsen. Många folk ska komma av dig, och du är en [a]furste över dem för evigt.”

56 Och Adam stod upp mitt i församlingen, och trots att han var böjd av ålder [a]förutsa han, fylld av den Helige Anden, det som skulle hända hans efterkommande intill det sista släktledet.

57 Allt detta skrevs ner i Enoks bok, och ska vittnas om i rätt tid.

58 Det är också de [a]tolvs plikt att [b]ordinera och organisera kyrkans alla övriga ämbetsmän i överensstämmelse med den uppenbarelse som säger:

59 Till Kristi kyrka i Sions land, som ett tillägg till kyrkans [a]lagar rörande kyrkans angelägenheter:

60 Sannerligen säger jag er, säger Härskarornas Herre: Det måste finnas [a]presiderande äldster att presidera över dem som innehar en äldstes ämbete,

61 och även [a]präster att presidera över dem som innehar en prästs ämbete,

62 och även lärare att [a]presidera över dem som innehar en lärares ämbete, och på samma sätt även diakonerna –

63 alltså från diakon till lärare och från lärare till präst och från präst till äldste, var och en såsom de utses enligt kyrkans förbund och bud.

64 Därefter kommer det höga prästadömet som är det största av alla.

65 Därför är det nödvändigt att någon utses av det höga prästadömet att presidera över det prästadömet, och han ska kallas president för kyrkans höga prästadöme,

66 eller med andra ord: [a]presiderande högpräst över kyrkans höga prästadöme.

67 Från honom kommer förvaltningen av förrättningar och välsignelser över kyrkan genom [a]handpåläggning.

68 En biskops ämbete är därför inte likt detta, för en [a]biskops ämbete är att betjäna i alla timliga ting.

69 Dock måste en biskop väljas ur det [a]höga prästadömet, om han inte är en [b]bokstavlig ättling till Aron,

70 för om han inte är en bokstavlig ättling till Aron kan han inte inneha nycklarna till detta prästadöme.

71 Dock kan en högpräst, det vill säga enligt Melkisedeks orden, avskiljas till att betjäna i timliga ting, om vilka han får kunskap genom sanningens Ande,

72 och även till att vara en [a]domare i Israel, att sköta kyrkans angelägenheter, att sitta till doms över överträdare enligt vittnesmål som i enlighet med lagen ska läggas fram inför honom, detta med hjälp av sina rådgivare som han har utvalt eller kommer att utvälja bland kyrkans äldster.

73 Detta är den plikt en biskop har som inte är en bokstavlig ättling till Aron, utan har blivit ordinerad till det höga prästadömet enligt Melkisedeks orden.

74 Därför ska han vara en domare, ja, en allmän domare bland invånarna i Sion eller i en Sions stav eller i någon gren av kyrkan där han avskiljs till denna verksamhet, tills Sions gränser utvidgas och det blir nödvändigt att ha andra biskopar eller domare i Sion eller någon annanstans.

75 Och i den mån andra biskopar utses ska dessa verka i samma ämbete.

76 Men en bokstavlig ättling till Aron har laglig rätt att presidera över detta prästadöme, till denna verksamhets [a]nycklar, att självständigt utan rådgivare verka i biskopens ämbete, förutom att sitta som domare i Israel då en president för det höga prästadömet enligt Melkisedeks orden är anklagad.

77 Och det beslut som ett av dessa råd fattar ska stämma överens med befallningen som säger:

78 Och vidare: Sannerligen säger jag er: De viktigaste av kyrkans angelägenheter och de allra [a]svåraste fallen i kyrkan ska, i den mån någon inte är nöjd med biskopens eller domarnas beslut, överlämnas till och läggas fram för kyrkans råd, inför det höga prästadömets [b]presidentskap.

79 Och presidentskapet för det höga prästadömets råd ska ha myndighet att kalla andra högpräster, ja, ett antal av tolv, till att tjäna som rådgivare, och därför ska presidentskapet för det höga prästadömet och dess rådgivare ha myndighet att efter vittnesmål fatta beslut enligt kyrkans lagar.

80 Och efter detta beslut ska saken inte längre bli ihågkommen inför Herren, för detta är Guds kyrkas högsta råd och det slutgiltiga beslutet rörande tvistemål i andliga frågor.

81 Det finns ingen som tillhör kyrkan som inte är underställd detta kyrkans råd.

82 Och i den mån en president för det höga prästadömet faller i överträdelse, ska han bli ihågkommen inför kyrkans allmänna råd som ska bistås av tolv rådgivare i det höga prästadömet,

83 och deras beslut om honom ska göra slut på tvister rörande honom.

84 Ingen är alltså undantagen Guds [a]rättvisa och lagar, för att allt ska kunna ske med ordning och i högtidligt allvar inför honom i enlighet med sanning och rättfärdighet.

85 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Den plikt som presidenten över [a]diakonernas ämbete har är att presidera över tolv diakoner, att sitta i råd med dem och [b]undervisa dem om deras plikt, så att de bygger upp varandra såsom det är givet enligt förbunden.

86 Och den plikt som presidenten över [a]lärarnas ämbete har är också att presidera över tjugofyra lärare och sitta i råd med dem och undervisa dem om deras ämbetes plikter, såsom det är givet i förbunden.

87 Och den plikt som aronska prästadömets president har är också att presidera över fyrtioåtta [a]präster och att sitta i råd med dem och undervisa dem om deras ämbetes plikter, såsom det är givet i förbunden.

88 Denne president ska vara en [a]biskop, för detta är en av detta prästadömes plikter.

89 Och vidare: Den plikt som presidenten över [a]äldsternas ämbete har är att presidera över nittiosex äldster och att sitta i råd med dem och undervisa dem enligt förbunden.

90 Detta presidentskap skiljer sig från de sjuttios och är avsett för dem som inte [a]reser omkring i hela världen.

91 Och vidare: Den plikt som åvilar presidenten för det höga prästadömets ämbete är att [a]presidera över hela kyrkan och att vara såsom [b]Mose –

92 se här är visdom – ja, att vara [a]siare, [b]uppenbarare, översättare och [c]profet, med alla de Guds [d]gåvor som han ger kyrkans överhuvud.

93 Och det är enligt synen som visar de [a]sjuttios ordning att de ska ha sju presidenter att presidera över sig, utvalda ur de sjuttios grupp.

94 Och den sjunde av dessa presidenter ska presidera över de sex.

95 Och dessa sju presidenter ska utvälja andra sjuttio, utöver de första som de själva tillhör, och ska presidera över dem,

96 och likaså andra sjuttio, ända till sju gånger sjuttio, om arbetet i vingården gör det nödvändigt.

97 Och dessa sjuttio ska vara [a]resande tjänare, först för icke-judarna och även för judarna.

98 Medan däremot andra kyrkans ämbetsmän, som inte tillhör de tolv och inte heller de sjuttio, inte är förpliktade att resa omkring bland nationerna, utan ska resa när deras omständigheter tillåter det, trots att de kan ha lika höga och ansvarsfulla ämbeten i kyrkan.

99 Låt nu därför var och en lära sin [a]plikt och med all [b]flit verka i det ämbete vartill han är utsedd.

100 Den som är [a]lat ska inte räknas [b]värdig att bestå, och den som inte lär sig sin plikt och inte visar sig godkänd, ska inte räknas värdig att bestå. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀b
HFS Aronska prästadömet.

- ◀2a
JSÖ 1 Mos. 14:25–40 (tillägget); L&F 84:14. HFS Melkisedek.

- ◀3a
Alma 13:3–19; L&F 76:57.

- ◀4a
HFS Vördnad.

- ◀5a
L&F 84:29; 107:14.

- ◀6a
5 Mos. 10:8–9.

- ◀7a
HFS Äldste.

- ◀8a
HFS Myndighet.

- ◀9a
L&F 81:2; 107:22, 65–67, 91–92.

- ◀10a
HFS Högpräst (överstepräst).

- ◀b
L&F 121:34–37.

- ◀13a
HFS Aronska prästadömet.

- ◀b
HFS Aron, Moses bror.

- ◀14a
L&F 20:52; 107:5.

- ◀15a
HFS Biskop.

- ◀16a
L&F 68:14–21; 107:68–76.

- ◀17a
HFS Ordinera, ordination.

- ◀b
L&F 68:15.

- ◀18a
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀19a
Alma 12:9–11; L&F 63:23; 84:19–22. HFS Hemligheter, Guds.

- ◀b
Hebr. 12:22–24.

- ◀c
HFS Medlaren.

- ◀20a
L&F 13; 84:26–27.

- ◀b
HFS Förrättningar.

- ◀c
HFS Dop, döpa.

- ◀d
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀22a
L&F 90:3, 6; 107:9, 65–67, 78–84, 91–92.

- ◀b
HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀c
HFS Stödja kyrkans ledare.

- ◀23a
L&F 107:33–35.

- ◀b
HFS Apostel.

- ◀25a
HFS Sjuttio.

- ◀30a
L&F 121:36. HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀b
L&F 121:41. HFS Dygd.

- ◀31a
2 Petr. 1:5–8.

- ◀33a
1 Ne. 13:42; 3 Ne. 16:4–13; L&F 90:8–9.

- ◀34a
L&F 112:21.

- ◀36a
HFS Högråd.

- ◀38a
HFS Sjuttio.

- ◀39a
HFS Evangelist; Patriark, patriarkalisk.

- ◀41a
HFS Adam.

- ◀b
1 Mos. 5; L&F 84:6–16; Mose 6:10–25.

- ◀42a
HFS Set.

- ◀43a
HFS Fullkomlig.

- ◀b
1 Mos. 5:3.

- ◀48a
HFS Enok (Henok).

- ◀49a
1 Mos. 5:22; Hebr. 11:5; Mose 7:69.

- ◀b
HFS Förvandlade varelser.

- ◀50a
HFS Metushela.

- ◀52a
HFS Noa, biblisk patriark.

- ◀53a
HFS Högpräst (överstepräst).

- ◀b
L&F 78:15; 116. HFS Adam-ondi-Ahman.

- ◀54a
L&F 128:21. HFS Adam.

- ◀b
HFS Mikael.

- ◀55a
L&F 78:16.

- ◀56a
Mose 5:10.

- ◀58a
HFS Apostel.

- ◀b
HFS Ordinera, ordination.

- ◀59a
L&F 43:2–9.

- ◀60a
L&F 107:89–90.

- ◀61a
L&F 107:87.

- ◀62a
L&F 107:85–86.

- ◀66a
L&F 107:9, 91–92. HFS President.

- ◀67a
HFS Handpåläggning.

- ◀68a
HFS Biskop.

- ◀69a
HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀b
L&F 68:14–24; 84:18; 107:13–17.

- ◀72a
L&F 58:17–18.

- ◀76a
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀78a
L&F 102:13, 28.

- ◀b
L&F 68:22.

- ◀84a
HFS Rättvisa.

- ◀85a
HFS Diakon.

- ◀b
L&F 38:23; 88:77–79, 118.

- ◀86a
L&F 20:53–60. HFS Lärare, aronska prästadömet.

- ◀87a
HFS Präst, aronska prästadömet.

- ◀88a
HFS Biskop.

- ◀89a
HFS Äldste.

- ◀90a
L&F 124:137.

- ◀91a
L&F 107:9, 65–67.

- ◀b
L&F 28:2; 103:16–21.

- ◀92a
Mosiah 8:13–18. HFS Siare.

- ◀b
HFS Uppenbarelse.

- ◀c
L&F 21:1. HFS Profet.

- ◀d
HFS Andens gåvor.

- ◀93a
L&F 107:38. HFS Sjuttio.

- ◀97a
L&F 124:138–139.

- ◀99a
HFS Plikt.

- ◀b
HFS Flit.

- ◀100a
L&F 58:26–29. HFS Lat, lättja.

- ◀b
HFS Värdig, värdighet.

KAPITEL 108

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Kirtland i Ohio den 26 december 1835. Detta kapitel togs emot på begäran av Lyman Sherman, som tidigare hade ordinerats till högpräst och sjuttio och som hade kommit till profeten med en önskan om att få en uppenbarelse som skulle tillkännage hans plikt.

1–3: Lyman Sherman får förlåtelse för sina synder; 4–5: Han ska räknas bland kyrkans ledande äldster; 6–8: Han kallas att predika evangeliet och stärka sina bröder.

1 Sannerligen, så säger Herren till dig, min tjänare Lyman: Dina synder är dig förlåtna, eftersom du har lytt min röst genom att komma hit upp denna morgon för att ta emot råd av honom som jag har utsett.

2 Låt därför din själ vara [a]lugn beträffande din andliga ställning och motsätt dig inte längre min röst.

3 Och stå upp och var härefter mer noga med att hålla dina löften som du har avlagt och avlägger, och du ska välsignas med mycket stora välsignelser.

4 Vänta tålmodigt tills den [a]högtidliga församlingen kallas samman av mina tjänare. Då ska du bli ihågkommen med mina första äldster och genom ordination få rätten tillsammans med de övriga av mina äldster som jag har utvalt.

5 Se, detta är Faderns [a]löfte till dig om du förblir trofast.

6 Och på den dagen ska det uppfyllas för dig att du ska ha rätt att [a]predika mitt evangelium varthelst jag från den tiden och härefter ska sända dig.

7 [a]Styrk därför dina bröder i alla dina samtal, i alla dina böner, i alla dina förmaningar och i allt du gör.

8 Och se och ge akt, jag är med dig för att välsigna dig och [a]befria dig för evigt. Amen.

- ◀2a
HFS Vila.

- ◀4a
L&F 109:6–10.

- ◀5a
L&F 82:10.

- ◀6a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀7a
Luk. 22:31–32.

- ◀8a
2 Ne. 9:19.

KAPITEL 109

Den bön som uppsändes vid invigningen av templet i Kirtland i Ohio den 27 mars 1836. Enligt profetens skriftliga uttalande gavs denna bön till honom genom uppenbarelse.

1–5: Templet i Kirtland byggdes som en plats för Människosonen att besöka; 6–21: Det ska vara ett hus för bön, fasta, tro, lärdom, härlighet och ordning samt ett Guds hus; 22–33: Må den obotfärdige som motarbetar Herrens folk bringas på skam; 34–42: Må de heliga gå fram i kraft och samla de rättfärdiga till Sion; 43–53: Må de heliga befrias från de fruktansvärda ting som ska utgjutas över de ogudaktiga i de sista dagarna; 54–58: Må nationer och folk och kyrkor beredas för evangeliet; 59–67: Må judarna, lamaniterna och hela Israel återlösas; 68–80: Må de heliga krönas med ära och härlighet och vinna evig frälsning.

1 Ditt namn vare [a]tack, o Herre, Israels Gud, som håller [b]förbund och visar barmhärtighet mot dina tjänare som vandrar rättrådigt inför dig av hela sitt hjärta –

2 du som har befallt dina tjänare att [a]bygga ett hus åt ditt namn på denna plats [Kirtland].

3 Och nu ser du, o Herre, att dina tjänare har handlat enligt din befallning.

4 Och nu ber vi dig, helige Fader, i Jesu Kristi, ditt skötes Sons namn, vars namn är det enda genom vilket frälsning kan komma till människobarnen, ja, vi ber dig, o Herre, att godta detta [a]hus, våra, dina tjänares, händers [b]verk, vilket du befallde oss att bygga.

5 För du vet att vi har utfört detta verk under stora prövningar, och ur vår fattigdom har vi gett av våra medel för att bygga ett [a]hus åt ditt namn, så att Människosonen kan ha en plats att uppenbara sig för sitt folk.

6 Och som du har sagt i en [a]uppenbarelse, given till oss när du kallade oss dina vänner och sa: ”Kalla samman er högtidliga församling, som jag har befallt er.

7 Och eftersom inte alla har tro så sök flitigt och lär varandra visdomsord, ja, sök i de bästa böcker efter visdomsord. Sök lärdom, ja, genom studier och även genom tro.

8 Organisera er, förbered allt som behövs och upprätta ett hus, ja, ett hus för bön, ett hus för fasta, ett hus för tro, ett hus för lärdom, ett hus för härlighet, ett hus för ordning, ett Guds hus,

9 så att ert inträde kan ske i Herrens namn, så att ert utträde kan ske i Herrens namn, så att alla era hälsningar kan ske i Herrens namn med händer lyfta mot den Allrahögste.”

10 Och nu, helige Fader, ber vi dig att bistå oss ditt folk med din nåd när vi kallar samman vår högtidliga församling, så att det kan ske till din ära och med ditt gudomliga godkännande,

11 och på ett sätt som gör att vi i dina ögon kan befinnas värdiga att få de [a]löften uppfyllda som du har gett oss, ditt folk, i uppenbarelserna givna till oss,

12 så att din [a]härlighet kan vila över ditt folk och över ditt hus, vilket vi nu inviger åt dig, så att det kan heliggöras och invigas till att vara heligt och så att din heliga närvaro ständigt kan vara i detta hus,

13 och så att alla människor som träder över tröskeln till Herrens hus kan känna din kraft och känna sig tvungna att erkänna att du har helgat det och att det är ditt hus, en plats för din helighet.

14 Och må du förunna, helige Fader, att alla de som ska tillbe dig i detta hus kan bli undervisade om visdomsord ur de bästa böcker, och att de kan söka lärdom, ja, genom studier och även genom tro, såsom du har sagt,

15 och att de kan växa upp till dig och förlänas den Helige Andens fullhet och organiseras enligt dina lagar och beredas till att ta emot allt som är nödvändigt,

16 och att detta hus kan vara ett hus för bön, ett hus för fasta, ett hus för tro, ett hus för härlighet och för Gud, ja ditt hus,

17 så att ditt folks alla inträden i detta hus kan ske i Herrens namn,

18 att alla deras utträden ur detta hus kan ske i Herrens namn,

19 och så att alla deras hälsningar kan ske i Herrens namn med heliga händer lyfta mot den Allrahögste,

20 och så att inget [a]orent ska tillåtas komma in i ditt hus och vanhelga det,

21 och när några av ditt folk begår en överträdelse, de då snabbt kan omvända sig och återvända till dig och finna nåd inför dina ögon och återfå de välsignelser som du har bestämt ska utgjutas över dem som [a]vördar dig i ditt hus.

22 Och vi ber dig, helige Fader, att dina tjänare ska kunna gå ut från detta hus beväpnade med din kraft och att ditt namn må vara över dem och din härlighet runt omkring dem och att dina [a]änglar får befallning om dem,

23 och att de från denna plats i sanning kan bära mycket stora och härliga budskap till [a]jordens ändar, så att dessa kan veta att detta är ditt verk och att du har sträckt ut din hand för att uppfylla vad du har talat genom profeternas mun angående de sista dagarna.

24 Vi ber dig, helige Fader, att upprätta det folk som ska tillbe och ärorikt inneha namn och ställning i detta ditt hus i alla släktled och i evighet,

25 så att inget vapen som [a]smids mot dem ska ha framgång, så att den som gräver en [b]grop åt dem, själv ska falla däri,

26 så att inga ogudaktiga sammansvärjningar ska kunna uppstå och [a]få överhand över ditt folk, över vilka ditt [b]namn ska nämnas i detta hus,

27 och om något folk reser sig upp mot detta folk, din vrede då ska upptändas över dem,

28 och om de slår detta folk du då ska slå dem, att du ska kämpa för ditt folk som du gjorde på stridens dag, så att de kan befrias ur alla sina fienders händer.

29 Vi ber dig, helige Fader, att tysta och förbluffa och bringa skam och förvirring över alla dem som har spritt ut lögnaktiga rykten runt om i världen om din tjänare eller dina tjänare, om de inte omvänder sig när det eviga evangeliet förkunnas i deras öron,

30 och att alla deras gärningar blir till intet och bortsopas genom [a]hagel och genom de straffdomar som du i din vrede ska sända över dem, så att det kan bli slut på [b]lögner och förtal mot ditt folk.

31 För du vet, o Herre, att dina tjänare var oskyldiga inför dig när de bar vittne om ditt namn, för vilket de har lidit detta.

32 Därför vädjar vi till dig om fullständig och total befrielse från detta [a]ok.

33 Bryt loss det, o Herre, bryt loss det med din kraft från dina tjänares nackar, så att vi kan resa oss mitt ibland detta släktled och utföra ditt verk.

34 O Jehova, förbarma dig över detta folk, och eftersom alla människor [a]syndar, förlåt ditt folks överträdelser och låt dessa bli för evigt utplånade.

35 Låt dina tjänares [a]smörjelse beseglas på dem med kraft från höjden.

36 Låt det uppfyllas för dem, som det gjorde på pingstdagen, låt [a]tungomålsgåvan utgjutas över ditt folk, ja, [b]kluvna tungor såsom av eld, och uttydningen därav.

37 Och låt ditt hus fyllas med din [a]härlighet som med en stormande, mäktig vind.

38 Ge dina tjänare förbundets [a]vittnesbörd så att de, när de går ut och förkunnar ditt ord, kan [b]försegla lagen och bereda dina heligas hjärtan för alla de domar du i din vrede snart ska låta utgå över [c]jordens invånare för deras överträdelsers skull, så att ditt folk inte försmäktar på prövningens dag.

39 Och vilken stad dina tjänare än inträder i, och folket i den staden tar emot deras vittnesbörd, så låt din frid och din frälsning vila över den staden, så att de kan samla de rättfärdiga ut ur den staden, så att dessa kan komma till [a]Sion eller till hennes stavar, dina utsedda platser, med sånger av evig glädje.

40 Och låt inte dina straffdomar drabba den staden förrän detta är utfört.

41 Och vilken stad dina tjänare än inträder i, och folket i den staden inte tar emot dina tjänares vittnesbörd, och dina tjänare uppmanar dem att frälsa sig från detta vrånga släktled, så låt det ske med den staden enligt det som du har talat genom dina profeters mun.

42 Men befria, ber vi dig o Jehova, dina tjänare ur deras händer och rena dem från deras blod.

43 O Herre, vi gläder oss inte över våra medmänniskors undergång, deras [a]själar är dyrbara för dig.

44 Men ditt ord måste uppfyllas. Hjälp dina tjänare att med din [a]nåds bistånd säga: ”Ske din vilja, o Herre, och inte vår.”

45 Vi vet att du genom dina profeters mun har uttalat fruktansvärda ting angående de ogudaktiga i de [a]yttersta dagarna – att du ska utgjuta dina straffdomar utan mått.

46 Befria därför, o Herre, ditt folk från de ogudaktigas elände. Sätt dina tjänare i stånd att försegla lagen och binda ihop vittnesbördet, så att de kan vara redo för förbränningens dag.

47 Vi ber dig, helige Fader, att komma ihåg dem som av invånarna i Jackson County i Missouri har fördrivits från sina arveländer, och bryt loss, o Herre, detta lidandets ok som har lagts på dem.

48 Du vet, o Herre, att de har blivit mycket förtryckta och hemsökta av ogudaktiga människor, och våra hjärtan [a]flödar över av sorg på grund av deras tunga bördor.

49 O Herre, [a]hur länge ska du låta detta folk utstå detta lidande, och deras oskyldigas rop stiga upp till dina öron, och deras [b]blod komma upp som ett vittnesbörd inför dig utan att du uppenbarar ditt vittnesbörd för deras skull?

50 [a]Förbarma dig, o Herre, över den ogudaktiga pöbel som har fördrivit ditt folk, så att de slutar plundra, så att de kan omvända sig från sina synder, om omvändelse står att finna.

51 Men om de inte vill det, så blotta din arm, o Herre, och [a]återvinn det som du utsett till att vara ett Sion för ditt folk.

52 Och om det inte kan ske på annat sätt, låt då din vrede upptändas och din förbittring falla på dem så att de, både rot och gren, vissnar bort under himlen för att ditt folks sak inte ska bli om intet inför dig.

53 Men i den mån de omvänder sig är du nådig och barmhärtig och vänder bort din vrede när du skådar din Smordes ansikte.

54 Förbarma dig, o Herre, över alla jordens nationer, förbarma dig över vårt lands styresmän. Må dessa principer som våra fäder så hedersamt och ädelt försvarade, det vill säga vårt lands [a]författning, vara för evigt upprättade.

55 Kom ihåg kungarna, furstarna, de ädla och de framstående på jorden och alla människor samt kyrkorna, alla de fattiga, de behövande och lidande på jorden,

56 så att deras hjärtan kan uppmjukas när dina tjänare går ut ur ditt hus, o Jehova, för att vittna om ditt namn, så att deras fördomar kan ge vika för [a]sanningen och ditt folk finna nåd inför allas ögon,

57 så att alla jordens ändar kan veta att vi, dina tjänare, har [a]hört din röst och att du har sänt oss,

58 så att dina tjänare, Jakobs söner, kan samla in de rättfärdiga från alla dessa för att bygga en helig stad åt ditt namn såsom du har befallt dem.

59 Vi ber dig utse andra [a]stavar åt Sion vid sidan om denna som du har utsett, så att ditt folks [b]insamling kan rulla fram med stor kraft och majestät så att ditt verk kan [c]påskyndas i rättfärdighet.

60 Dessa ord har vi nu talat inför dig, o Herre, angående de uppenbarelser och befallningar som du har gett till oss som räknas som [a]icke-judar.

61 Men du vet att du har stor kärlek till Jakobs barn, som länge har varit skingrade uppe på bergen en mulen och mörk dag.

62 Vi ber dig därför att förbarma dig över Jakobs barn, så att [a]Jerusalem från denna stund kan börja återlösas,

63 och träldomens ok kan börja brytas loss från [a]Davids hus,

64 och [a]Judas barn kan börja återvända till de [b]landområden som du gav till Abraham, deras fader,

65 och få Jakobs [a]kvarleva, som har förbannats och slagits på grund av sin överträdelse, att [b]omvända sig från sitt vilda och barbariska tillstånd till det eviga evangeliets fullhet,

66 så att de kan lägga ner sina blodsutgjutelsers vapen och upphöra med sina uppror.

67 Och må alla [a]Israels skingrade kvarlevor, som har fördrivits till jordens ändar, komma till kunskap om sanningen, tro på Messias och bli återlösta från förtryck och glädjas inför dig.

68 O Herre, kom ihåg din tjänare Joseph Smith den yngre och alla hans lidanden och förföljelser – hur han har slutit [a]förbund med [b]Jehova och gett löften till dig, o Jakobs mäktige Gud – och befallningarna som du har gett honom, och att han uppriktigt har strävat efter att göra din vilja.

69 Förbarma dig, o Herre, över hans hustru och barn, så att de kan upphöjas i din närhet och bevaras genom din faderliga hand.

70 Förbarma dig över alla deras närmaste släktingar, så att dessas fördomar kan skingras och svepas bort som av en flod, så att de kan bli omvända och återlösta med Israel och veta att du är Gud.

71 Kom ihåg, o Herre, presidenterna, ja, din kyrkas alla presidenter, så att din högra hand kan upphöja dem tillsammans med alla deras familjer och deras närmaste släktingar, så att deras namn kan föras vidare och hållas i evig hågkomst från släktled till släktled.

72 Kom ihåg hela din kyrka, o Herre, med alla dess familjer och alla deras närmaste släktingar, med alla deras sjuka och lidande, med alla de fattiga och ödmjuka på jorden, så att det [a]rike som du har upprättat utan händer kan bli ett stort berg och uppfylla hela jorden,

73 så att din kyrka kan komma ut ur mörkrets öken och stråla så skön som [a]månen, klar som solen och fruktansvärd som en här med fanor,

74 och bli smyckad som en brud för den dag när du ska ta slöjan från himlarna och få bergen att [a]falla ner vid din närvaro och [b]dalarna att upphöjas, de ojämna platserna att jämnas, så att din härlighet kan uppfylla jorden,

75 så att vi när basunen ljuder för de döda ska [a]ryckas upp i skyn för att möta dig, så att vi för alltid kan vara hos Herren,

76 så att våra kläder kan vara rena, så att vi kan kläs i [a]rättfärdighetens skrud, med palmer i våra händer och [b]härlighetens kronor på våra huvuden, och skörda evig [c]glädje för alla våra [d]lidanden.

77 O Herre Gud Allsmäktig, hör oss i dessa våra böner och svara oss från himlen, din heliga boning, där du sitter på din tron med [a]härlighet, ära, makt, majestät, kraft, herradöme, sanning, rättvisa, dom, barmhärtighet och en oändlig fullhet, från evighet till evighet.

78 O hör, o hör, o hör oss, o Herre! Och besvara dessa böner och godta invigningen av detta hus åt dig, detta våra händers verk som vi har byggt till ditt namn,

79 och även denna kyrka så att du ger den ditt namn. Och hjälp oss genom din Andes kraft så att vi kan blanda våra röster med de ljusa, strålande [a]serafernas, som omger din tron med lovprisningar och sjunger: ”Hosianna till Gud och [b]Lammet!”

80 Och låt dessa dina smorda [a]kläs med frälsning och dina heliga ropa högt av glädje. Amen och amen.

- ◀1a
Alma 37:37; L&F 46:32. HFS Tacksam, tacksamhet, tacksägelse.

- ◀b
Dan. 9:4. HFS Förbund.

- ◀2a
L&F 88:119.

- ◀4a
1 Kung. 9:3. HFS Templet, Herrens hus.

- ◀b
2 Ne. 5:16.

- ◀5a
L&F 124:27–28.

- ◀6a
L&F 88:117–120.

- ◀11a
L&F 38:32; 105:11–12, 18, 33.

- ◀12a
HFS Härlighet.

- ◀20a
L&F 94:8–9; 97:15–17.

- ◀21a
HFS Vördnad.

- ◀22a
HFS Änglar.

- ◀23a
L&F 1:2.

- ◀25a
Jes. 54:17.

- ◀b
Ords. 26:27; 1 Ne. 14:3; 22:14.

- ◀26a
L&F 98:22.

- ◀b
1 Kung. 8:29.

- ◀30a
Jes. 28:17; Mosiah 12:6; L&F 29:16.

- ◀b
3 Ne. 21:19–21.

- ◀32a
HFS Ok.

- ◀34a
Rom. 3:23; 5:12. HFS Synd.

- ◀35a
HFS Smörja.

- ◀36a
HFS Tungomålsgåvan.

- ◀b
Apg. 2:1–3.

- ◀37a
L&F 84:5; 109:12. HFS Härlighet.

- ◀38a
HFS Vittnesbörd.

- ◀b
Jes. 8:16; L&F 1:8.

- ◀c
HFS Jorden – Jordens rening.

- ◀39a
Jes. 35:10.

- ◀43a
HFS Själen.

- ◀44a
HFS Nåden.

- ◀45a
HFS Sista dagarna, sista tiden.

- ◀48a
HFS Medlidande.

- ◀49a
Ps. 13:1–2.

- ◀b
HFS Martyr, martyrskap.

- ◀50a
HFS Barmhärtig, barmhärtighet.

- ◀51a
L&F 100:13; 105:2.

- ◀54a
1 Petr. 2:13–15; L&F 98:5–7; 101:77, 80. HFS Författning.

- ◀56a
HFS Sanning.

- ◀57a
L&F 20:16; 76:22–24.

- ◀59a
Jes. 54:2.

- ◀b
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀c
Matt. 24:22.

- ◀60a
1 Ne. 13:1–32; 15:13–18.

- ◀62a
3 Ne. 20:29. HFS Jerusalem.

- ◀63a
HFS David.

- ◀64a
Sak. 12:6–9; Mal. 3:4; L&F 133:13, 35. HFS Juda.

- ◀b
1 Mos. 17:1–8. HFS Utlovade landet.

- ◀65a
2 Ne. 30:3; Alma 46:23–24; 3 Ne. 20:15–21; L&F 19:27.

- ◀b
2 Ne. 30:6; 3 Ne. 21:20–22. HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀67a
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀68a
HFS Förbund.

- ◀b
HFS Jehova.

- ◀72a
Dan. 2:44–45; L&F 65:2.

- ◀73a
Höga V. 6:10; L&F 5:14; 105:31.

- ◀74a
L&F 133:21–22, 40.

- ◀b
Jes. 40:4; Luk. 3:5; L&F 49:23.

- ◀75a
1 Tess. 4:17.

- ◀76a
Upp. 7:13–15; 2 Ne. 9:14.

- ◀b
HFS Krona; Upphöjelse.

- ◀c
HFS Glädje.

- ◀d
Hebr. 12:1–11; L&F 58:4.

- ◀77a
HFS Härlighet.

- ◀79a
Jes. 6:1–2.

- ◀b
HFS Guds Lamm.

- ◀80a
Ps. 132:16.

KAPITEL 110

Syner som uppenbarades för profeten Joseph Smith och Oliver Cowdery i templet i Kirtland i Ohio den 3 april 1836. Detta hände vid ett möte en sabbatsdag. Joseph Smiths historia berättar: ”På eftermiddagen biträdde jag de andra presidenterna vid utdelningen av Herrens måltid till församlingen, sedan vi tagit emot den av de tolv vars förmån det var att tjänstgöra vid det heliga bordet denna dag. Efter det att jag hade betjänat mina bröder drog jag mig tillbaka till talarstolen, där förhängena var sänkta, och i sällskap med Oliver Cowdery böjde jag mig i högtidlig och tyst bön. Sedan vi rest oss upp från bönen öppnade sig följande syn för oss båda.”

1–10: Herren Jehova visar sig i härlighet och godtar templet i Kirtland som sitt hus; 11–12: Både Mose och Elias visar sig och överlämnar sina nycklar och tidsutdelningar; 13–16: Elia återvänder och överlämnar nycklarna till sin tidsutdelning som Malaki lovade.

1 [a]Slöjan togs bort från våra sinnen och vårt förstånds [b]ögon öppnades.

2 Vi såg Herren stående på talarstolens bröstvärn framför oss, och under hans fötter var ett golv belagt med rent guld, till färgen likt bärnsten.

3 Hans [a]ögon var som en eldslåga, håret på hans huvud var vitt som ren snö, [b]hans ansikte lyste klarare än solen, och hans [c]röst var som ljudet av väldiga vattens brus, ja, [d]Jehovas röst, som sa:

4 ”Jag är den [a]förste och den siste. Jag är den som [b]lever. Jag är den som blev dödad. Jag är er [c]förespråkare inför Fadern.

5 Se, era synder är er [a]förlåtna. Ni är rena inför mig, lyft därför upp era huvuden och gläd er.

6 Låt era bröders hjärtan glädja sig och låt hela mitt folks hjärtan fröjda sig, de som av all sin kraft har [a]byggt detta hus åt mitt namn.

7 För se, jag har [a]godtagit detta [b]hus och mitt namn ska vara här, och jag ska i barmhärtighet uppenbara mig för mitt folk i detta hus.

8 Ja, jag ska [a]visa mig för mina tjänare och tala till dem med min egen röst om mitt folk håller mina bud och inte [b]vanhelgar detta [c]heliga hus.

9 Ja, tusendens och tiotusendens hjärtan ska storligen glädja sig till följd av de [a]välsignelser som ska utgjutas och den [b]begåvning varmed mina tjänare har blivit begåvade i detta hus.

10 Och ryktet om detta hus ska sprida sig till främmande länder, och detta är början på välsignelsen som ska [a]utgjutas över mitt folks huvuden. Ske alltså. Amen.”

11 Sedan denna [a]syn var förbi öppnades himlarna åter för oss och [b]Mose visade sig för oss och överlämnade åt oss [c]nycklarna till Israels [d]insamling från jordens fyra hörn och till att föra de tio stammarna från landet i [e]norr.

12 Därefter visade sig [a]Elias och överlämnade [b]Abrahams evangeliums [c]tidsutdelning och sa att i oss och vår avkomma skulle alla släktled efter oss bli välsignade.

13 Sedan denna syn var förbi bröt ännu en stor och härlig syn fram för oss, för profeten [a]Elia som [b]togs upp till himlen utan att smaka döden stod framför oss och sa:

14 ”Se, tiden är till fullo kommen om vilken Malakis mun talade, han som vittnade att han [Elia] skulle sändas innan Herrens stora och fruktansvärda dag kommer

15 för att [a]vända fädernas hjärtan till barnen och barnens till fäderna, så inte hela jorden slås med en förbannelse.

16 Därför har denna tidsutdelnings nycklar överlämnats i era händer, och härigenom kan ni veta att Herrens stora och fruktansvärda [a]dag är nära, ja, står vid dörren.”

- ◀1a
HFS Slöjan.

- ◀b
L&F 76:12, 19; 136:32; 138:11.

- ◀3a
Upp. 1:14.

- ◀b
Upp. 1:16; JS–H 1:17.

- ◀c
Hes. 43:2; Upp. 1:15; L&F 133:21–22.

- ◀d
HFS Jehova.

- ◀4a
HFS Förstfödde.

- ◀b
5 Mos. 5:24.

- ◀c
HFS Förespråkare.

- ◀5a
HFS Förlåta.

- ◀6a
L&F 109:4–5.

- ◀7a
2 Krön. 7:16.

- ◀b
HFS Templet, Herrens hus.

- ◀8a
L&F 50:45.

- ◀b
L&F 97:15–17.

- ◀c
HFS Helig, heligt.

- ◀9a
1 Mos. 12:1–3; L&F 39:15; Abr. 2:8–11.

- ◀b
L&F 95:8. HFS Begåvning.

- ◀10a
L&F 105:12.

- ◀11a
HFS Syner.

- ◀b
Matt. 17:3.

- ◀c
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀d
Jakob 6:2; L&F 29:7. HFS Israel – Israels insamling.

- ◀e
L&F 133:26–32. HFS Israel – Israels tio förlorade stammar.

- ◀12a
HFS Elias (Elia).

- ◀b
Gal. 3:6–29. HFS Abrahams förbund.

- ◀c
HFS Tidsutdelning.

- ◀13a
HFS Elia.

- ◀b
HFS Förvandlade varelser.

- ◀15a
JS–H 1:38–39. HFS Frälsning för de döda; Släktuppteckningar.

- ◀16a
HFS Sista dagarna, sista tiden.

KAPITEL 111

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Salem i Massachusetts den 6 augusti 1836. Vid den här tiden var kyrkans ledare djupt skuldsatta på grund av sitt arbete i kyrkans tjänst. Då de fick höra att en stor summa pengar skulle bli tillgänglig för dem i Salem, reste profeten, Sidney Rigdon, Hyrum Smith och Oliver Cowdery dit från Kirtland i Ohio för att undersöka påståendet och samtidigt predika evangeliet. Bröderna ordnade flera av kyrkans angelägenheter och predikade en del. När det stod klart att det inte skulle finnas några pengar tillgängliga, återvände de till Kirtland. Flera viktiga faktorer som rör bakgrunden framgår av ordvalet i denna uppenbarelse.

1–5: Herren ser till sina tjänares timliga behov; 6–11: Han ska visa barmhärtighet mot Sion och ordna allt till sina tjänares bästa.

1 Jag, Herren er Gud, är trots era dårskaper inte missnöjd med att ni företagit denna resa.

2 Jag har stora skatter för er i denna stad till nytta för Sion, och många människor i denna stad som jag med er medverkan i rätt tid och till nytta för Sion ska insamla.

3 Därför är det viktigt att ni bekantar er med människor i denna stad, såsom ni ska bli ledda och såsom det ska ges er.

4 Och det ska ske i rätt tid att jag ska lägga denna stad i era händer, så att ni får sådan makt över den att de inte upptäcker era hemligheter, och dess rikedomar i fråga om guld och silver ska bli era.

5 Bekymra er inte för era [a]skulder, för jag ska ge er förmåga att betala dem.

6 Bekymra er inte för Sion, för jag ska vara barmhärtig mot henne.

7 Bli kvar på denna plats och i områdena runt omkring.

8 Och den plats där jag vill att ni för det mesta ska uppehålla er ska tillkännages för er genom min Andes [a]frid och kraft, som ska flöda till er.

9 Den platsen kan ni få tillträde till genom att hyra den. Och gör flitiga förfrågningar om denna stads forna invånare och grundläggare,

10 för det finns mer än en skatt för er i denna stad.

11 Var därför [a]listiga som ormar och likväl utan synd, så ska jag ordna allt till ert [b]bästa så snart ni kan ta emot det. Amen.

- ◀5a
L&F 64:27–29.

- ◀8a
L&F 27:16. HFS Fred; Frid.

- ◀11a
Matt. 10:16.

- ◀b
Rom. 8:28; L&F 90:24; 100:15.

KAPITEL 112

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith till Thomas B. Marsh i Kirtland i Ohio den 23 juli 1837 angående Lammets tolv apostlar. Denna uppenbarelse togs emot den dag då evangeliet predikades av äldste Heber C. Kimball och äldste Orson Hyde för första gången i England. Thomas B. Marsh var vid den här tiden president för de tolv apostlarnas kvorum.

1–10: De tolv ska sända ut evangeliet och höja en varnande röst för alla nationer och folk; 11–15: De ska ta upp sitt kors, följa Jesus och föda hans får; 16–20: De som tar emot första presidentskapet tar emot Herren; 21–29: Mörker täcker jorden och endast de som tror och blir döpta ska bli frälsta; 30–34: Första presidentskapet och de tolv innehar nycklarna till tidernas fullbordans utdelning.

1 Sannerligen, så säger Herren till dig, min tjänare Thomas: Jag har hört dina böner, och dina allmosor har stigit upp som en [a]påminnelse för mig om dessa dina bröder, som utvaldes att bära vittne om mitt namn och att [b]sända ut det bland alla nationer, släkter, tungomål och folk, och som ordinerades genom mina tjänares medverkan.

2 Sannerligen säger jag dig: Det har funnits några få ting i ditt hjärta och hos dig som jag, Herren, inte har funnit behag i.

3 Men eftersom du har [a]ödmjukat dig ska du bli upphöjd, därför är alla dina synder dig förlåtna.

4 Låt ditt hjärta vara vid gott [a]mod inför mitt ansikte. Och du ska bära vittnesbörd om mitt namn inte endast för [b]icke-judarna utan också för [c]judarna, och du ska sända ut mitt ord till jordens ändar.

5 [a]Kämpa därför morgon efter morgon och låt din [b]varnande röst ljuda dag efter dag, och när natten kommer, låt då inte jordens invånare sova för ditt tals skull.

6 Låt din bostad bli känd i Sion och [a]flytta inte ditt hus, för jag, Herren, har ett stort verk för dig att utföra genom att kungöra mitt namn bland människobarnen.

7 [a]Fäst därför bältet om dina höfter för detta verk. Låt även sko dina fötter, för du är utvald och din stig går bland bergen och bland många nationer.

8 Och genom ditt ord ska många höga [a]kuvas, och genom ditt ord ska många låga upphöjas.

9 Din röst ska vara en tillrättavisning för överträdaren, och låt vid tillrättavisningen förtalarens tunga sluta med sitt fördärv.

10 Var [a]ödmjuk så ska Herren din Gud leda dig vid handen och besvara dina böner.

11 Jag känner ditt hjärta och har hört dina böner för dina bröder. Var inte partisk så att du [a]älskar dem framför många andra, utan låt din kärlek till dem vara som till dig själv och låt din kärlek överflöda till alla människor och till dem som älskar mitt namn.

12 Och be för dina bröder, de tolv. Förmana dem skarpt för mitt namns skull, och låt dem förmanas för alla sina synder, och var trofast mot mitt [a]namn inför mig.

13 Och efter deras [a]frestelser och många [b]prövningar, se då ska jag, Herren, söka efter dem, och om de inte förhärdar sina hjärtan och gör sig styvnackade mot mig, ska de bli [c]omvända och jag ska hela dem.

14 Nu säger jag till dig, och det jag säger till dig det säger jag till alla de tolv: Stå upp och fäst bältet om era höfter, ta upp ert [a]kors, följ mig, och [b]föd mina får.

15 Upphöj inte er själva. Gör inte [a]uppror mot min tjänare Joseph, för sannerligen säger jag er: Jag är med honom och min hand ska vara över honom, och de [b]nycklar som jag har gett honom och även er ska inte tas ifrån honom förrän jag kommer.

16 Sannerligen säger jag dig, min tjänare Thomas: Du är den man som jag har utvalt till att ute bland alla nationer inneha mitt rikes nycklar som rör de tolv,

17 så att du kan vara min tjänare till att öppna rikets dörr överallt dit min tjänare Joseph och min tjänare [a]Sidney och min tjänare [b]Hyrum inte kan komma,

18 för på dem har jag för en kort tid lagt ansvaret för alla församlingarna.

19 Gå därför varthelst de sänder dig, och jag ska vara med dig. Och på alla platser där du förkunnar mitt namn ska en vid [a]dörr öppnas för dig, så att de kan ta emot mitt ord.

20 Den som [a]tar emot mitt ord tar emot mig, och den som tar emot mig tar emot dem, det första presidentskapet, som jag har sänt och som jag för mitt namns skull har satt till att vara rådgivare åt dig.

21 Och vidare säger jag dig att vem du än sänder i mitt namn enligt dina bröders röst, de [a]tolv som vederbörligen rekommenderats och [b]bemyndigats av dig, ska ha makt att öppna mitt rikes dörr för alla nationer, vart du än sänder dem,

22 i den mån de ödmjukar sig inför mig och förblir i mitt ord och [a]hörsammar min Andes röst.

23 Sannerligen, sannerligen säger jag dig: [a]Mörker täcker jorden och tjockt mörker människornas sinnen, och allt kött har blivit [b]fördärvat inför mitt ansikte.

24 Se, [a]hämnden kommer raskt över jordens invånare, en vredens dag, en förbränningens dag, en ödeläggelsens dag, en [b]gråtens, sorgens och klagans dag. Och som en virvelvind ska den komma över hela jordens yta, säger Herren.

25 Och den ska [a]börja över mitt hus, och från mitt hus ska den utgå, säger Herren,

26 först bland dem av er, säger Herren, som har [a]påstått sig känna mitt namn och inte har [b]känt mig och har [c]hädat mig mitt i mitt hus, säger Herren.

27 Se därför till att ni inte bekymrar er för min kyrkas angelägenheter på denna plats, säger Herren,

28 utan [a]rena era hjärtan inför mig och [b]gå sedan ut i hela världen och predika mitt evangelium för varje levande varelse som inte har fått det.

29 Och den som [a]tror och blir [b]döpt ska bli frälst, men den som inte tror och inte blir döpt ska bli [c]fördömd,

30 för åt er, de [a]tolv, och åt dem, det [b]första presidentskapet, som är utsedda åt er att vara era rådgivare och era ledare, är detta prästadömets makt given för de sista dagarna och för sista gången i det som utgör [c]tidernas fullbordans utdelning.

31 Denna makt har ni gemensamt med alla dem som vid något tillfälle från skapelsens början har tagit emot en tidsutdelning,

32 för sannerligen säger jag er: [a]Nycklarna till den tidsutdelning som ni har tagit emot har [b]överlämnats från fäderna och har till slut sänts ner från himlen till er.

33 För sannerligen säger jag er: Se hur stor er kallelse är. [a]Rena era hjärtan och era kläder, så att inte detta släktleds blod ska [b]utkrävas av era händer.

34 Var trofasta tills jag kommer, för jag [a]kommer snart, och jag har min lön med mig för att vedergälla var och en efter hans [b]gärningar. Jag är Alfa och Omega. Amen.

- ◀1a
Apg. 10:4.

- ◀b
L&F 18:28.

- ◀3a
Matt. 23:12; Luk. 14:11.

- ◀4a
Matt. 9:2; Joh. 16:33.

- ◀b
L&F 18:6; 90:8–9.

- ◀c
L&F 19:27.

- ◀5a
Jud. 1:3.

- ◀b
L&F 1:4–5.

- ◀6a
Ps. 125:1.

- ◀7a
Ef. 6:13–17.

- ◀8a
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀10a
Ords. 18:12.

- ◀11a
Matt. 5:43–48. HFS Kärlek.

- ◀12a
HFS Jesus Kristus – Nödvändigheten av att ta på oss Kristi namn.

- ◀13a
HFS Fresta, frestelser.

- ◀b
Joh. 16:33; Upp. 7:13–14; L&F 58:3–4.

- ◀c
3 Ne. 18:32. HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀14a
Matt. 16:24; JSÖ Matt. 16:25–26 (tillägget); Luk. 9:23.

- ◀b
Joh. 21:15–17.

- ◀15a
HFS Uppror, upproriskhet.

- ◀b
L&F 28:7. HFS Prästadömets nycklar.

- ◀17a
HFS Rigdon, Sidney.

- ◀b
HFS Smith, Hyrum.

- ◀19a
1 Kor. 16:9; L&F 118:3.

- ◀20a
L&F 84:35–38.

- ◀21a
L&F 107:34–35.

- ◀b
HFS Myndighet.

- ◀22a
HFS Höra, hörsamma; Lyda, lydig, lydnad.

- ◀23a
Jes. 60:2; Mika 3:6; L&F 38:11. HFS Avfall – Den tidiga kristna kyrkans avfall.

- ◀b
L&F 10:20–23.

- ◀24a
HFS Hämnd.

- ◀b
L&F 124:8.

- ◀25a
1 Petr. 4:17–18.

- ◀26a
Matt. 7:21–23; L&F 41:1; 56:1.

- ◀b
Luk. 6:46; Mosiah 26:24–27; 3 Ne. 14:21–23.

- ◀c
HFS Häda, hädelse.

- ◀28a
HFS Renad, renhjärtad.

- ◀b
Mark. 16:15–16.

- ◀29a
Morm. 9:22–23; L&F 20:25–26.

- ◀b
HFS Dop, döpa.

- ◀c
HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀30a
HFS Apostel.

- ◀b
HFS Första presidentskapet.

- ◀c
Ef. 1:10; L&F 27:13; 124:40–42. HFS Tidsutdelning.

- ◀32a
L&F 110:11–16. HFS Prästadömets nycklar.

- ◀b
Abr. 1:2–3.

- ◀33a
Jakob 1:19.

- ◀b
L&F 72:3.

- ◀34a
Upp. 22:7, 12; L&F 49:28; 54:10.

- ◀b
HFS Gärningar.

KAPITEL 113

Svar på vissa frågor om Jesajas skrifter, givna av profeten Joseph Smith i eller i närheten av Far West i Missouri i mars 1838.

1–6: Isais stam, skottet därifrån och Isais rot förklaras; 7–10: Sions skingrade kvarlevor har rätt till prästadömet och kallas att vända tillbaka till Herren.

1 Vem är [a]Isais stam som det talas om i första, andra, tredje, fjärde och femte verserna i Jesajas elfte kapitel?

2 Sannerligen, så säger Herren: Det är Kristus.

3 Vad är skottet som det talas om i första versen i Jesajas elfte kapitel och som skulle komma av Isais stam?

4 Se, så säger Herren: Det är en tjänare i Kristi hand som delvis är en ättling av Isai, liksom av [a]Efraim, eller av Josefs hus, och på vilken stor [b]makt är lagd.

5 Vad är Isais rot som det talas om i tionde versen i elfte kapitlet?

6 Se, så säger Herren: Det är en ättling av Isai liksom av Josef, som prästadömet och [a]rikets nycklar rätteligen tillhör för att vara ett [b]baner och för [c]insamlingen av mitt folk i de sista dagarna.

7 Frågor från Elias Higbee: Vad menas med befallningen i Jesajas 52:a kapitels första vers, som lyder: ”Klä dig i din styrka, du Sion” – och vilket folk syftade Jesaja på?

8 Han syftade på dem som Gud i de sista dagarna skulle kalla, som skulle inneha prästadömets makt att bringa [a]Sion tillbaka och återlösa Israel. Att klä sig i sin [b]styrka är att klä sig i prästadömets myndighet, vilken hon, Sion, av härkomst har [c]rätt till, och även att återfå den makt som hon hade förlorat.

9 Vad bör vi förstå med att Sion ska lösa banden från sin hals, enligt andra versen?

10 Vi bör förstå att den [a]skingrade kvarlevan uppmanas att [b]vända tillbaka till den Herre varifrån de har fallit, och om de gör detta lovar Herren att han ska tala till dem eller ge dem uppenbarelser. Se sjätte, sjunde och åttonde versen. Banden kring hennes hals är Guds förbannelser över henne, eller Israels kvarleva i dess skingrade tillstånd bland icke-judarna.

- ◀1a
HFS Isai.

- ◀4a
1 Mos. 41:50–52; L&F 133:30–34. HFS Efraim.

- ◀b
HFS Kraft, makt.

- ◀6a
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀b
L&F 45:9. HFS Baner.

- ◀c
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀8a
HFS Sion.

- ◀b
L&F 82:14.

- ◀c
HFS Förstfödslorätt.

- ◀10a
HFS Israel – Israels förskingring.

- ◀b
Hos. 3:4–5; 2 Ne. 6:11.

KAPITEL 114

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Far West i Missouri den 11 april 1838.

1–2: Kyrkoämbeten som innehas av dem som inte är trofasta kommer att ges till andra.

1 Sannerligen, så säger Herren: Min tjänare David W. Patten är vis om han avslutar sina affärer så fort han möjligtvis kan och avyttrar sina handelsvaror, så att han i sällskap med andra, ja, med tolv, han själv inräknad, kan utföra en mission för mig nästa vår för att vittna om mitt namn och förkunna glada budskap för hela världen.

2 För sannerligen, så säger Herren: I den mån det finns sådana ibland er som förnekar mitt namn, ska andra [a]sättas i deras [b]ställe och få deras ämbete. Amen.

- ◀2a
L&F 118:1, 6.

- ◀b
L&F 64:40.

KAPITEL 115

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Far West i Missouri den 26 april 1838, som tillkännager Guds vilja angående uppbyggnaden av denna plats och Herrens hus. Denna uppenbarelse riktar sig till kyrkans presiderande ämbetsmän och medlemmar.

1–4: Herren ger sin kyrka namnet Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga; 5–6: Sion och hennes stavar är försvars- och tillflyktsorter för de heliga; 7–16: De heliga befalls att uppföra ett hus åt Herren i Far West; 17–19: Joseph Smith innehar nycklarna till Guds rike på jorden.

1 Sannerligen, så säger Herren till dig, min tjänare [a]Joseph Smith den yngre, och även till min tjänare [b]Sidney Rigdon, och även till min tjänare [c]Hyrum Smith och till era rådgivare som nu är eller härefter ska utses,

2 och även till dig, min tjänare [a]Edward Partridge, och dina rådgivare,

3 och även till mina trofasta tjänare som tillhör min kyrkas högråd i Sion, för så ska det kallas, och till alla äldsterna och medlemmarna i min Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga, vilka är vitt spridda över hela världen,

4 för så ska min [a]kyrka kallas i de sista dagarna, ja, [b]Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga.

5 Sannerligen säger jag er alla: [a]Stå upp och stråla, så att ert ljus kan vara ett [b]baner för nationerna,

6 och så att [a]insamlingen till [b]Sions land och till hennes [c]stavar kan bli till försvar och till en [d]tillflykt undan stormen och undan vreden när den oblandad ska [e]utgjutas över hela jorden.

7 Låt staden Far West vara ett [a]heligt och åt mig invigt landområde, och det ska kallas högst heligt, för marken på vilken du står är helig.

8 Därför befaller jag er att [a]bygga ett hus åt mig för att kunna samla mina heliga, så att de kan [b]tillbe mig.

9 Och låt detta arbete bli en början och en grund och ett förberedande arbete denna kommande sommar.

10 Och låt det ta sin början den fjärde dagen i juli, och låt mitt folk från den stunden flitigt arbeta med att bygga ett hus åt mitt namn.

11 Och låt dem om [a]ett år från och med denna dag återuppta grundläggningen av mitt [b]hus.

12 Låt dem således från den stunden arbeta flitigt tills det är färdigt, från dess hörnsten till dess tak, och tills det inte återstår något som inte är färdigt.

13 Sannerligen säger jag er: Låt varken min tjänare Joseph eller min tjänare Sidney eller min tjänare Hyrum längre sätta sig i skuld för att kunna bygga ett hus åt mitt namn

14 utan låt bygga ett hus åt mitt namn efter det [a]mönster som jag ska visa dem.

15 Och om mitt folk inte bygger det efter det mönster som jag ska visa deras presidentskap, kommer jag inte att ta emot det ur deras händer.

16 Men om mitt folk bygger efter det mönster som jag ska visa deras presidentskap, ja, min tjänare Joseph och hans rådgivare, då ska jag godta det ur mitt folks händer.

17 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Det är min vilja att staden Far West ska byggas med hast genom insamlingen av mina heliga,

18 och även att andra platser för [a]stavar ska utses i områdena runt omkring, såsom de ska uppenbaras för min tjänare Joseph tid efter annan.

19 För se, jag ska vara med honom och jag ska heliggöra honom inför folket, för åt honom har jag gett [a]nycklarna till detta rike och tjänandeverk. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Smith, Joseph, den yngre.

- ◀b
HFS Rigdon, Sidney.

- ◀c
HFS Smith, Hyrum.

- ◀2a
HFS Partridge, Edward.

- ◀4a
3 Ne. 27:4–8.

- ◀b
HFS Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga.

- ◀5a
Jes. 60:1–3.

- ◀b
Jes. 11:12. HFS Baner.

- ◀6a
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀b
HFS Sion.

- ◀c
L&F 101:21. HFS Stav.

- ◀d
Jes. 25:1, 4; L&F 45:66–71.

- ◀e
Upp. 14:10; L&F 1:13–14.

- ◀7a
HFS Helig, heligt.

- ◀8a
L&F 88:119; 95:8.

- ◀b
HFS Tillbe, tillbedjan.

- ◀11a
L&F 118:5.

- ◀b
L&F 124:45–54.

- ◀14a
Hebr. 8:5; L&F 97:10.

- ◀18a
L&F 101:21. HFS Stav.

- ◀19a
HFS Prästadömets nycklar.

KAPITEL 116

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i närheten av Wights färjeläge, på en plats som hette Spring Hill i Daviess County i Missouri, den 19 maj 1838.

1 Spring Hill har av Herren fått namnet [a]Adam-ondi-Ahman eftersom det är platsen, sa han, dit [b]Adam ska komma för att besöka sitt folk, eller där den [c]Gamle av dagar ska sitta, som profeten Daniel talade om.

- ◀1a
L&F 78:15. HFS Adam-ondi-Ahman.

- ◀b
HFS Adam.

- ◀c
Dan. 7:13–14, 22.

KAPITEL 117

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Far West i Missouri den 8 juli 1838 om William Marks, Newel K. Whitneys och Oliver Grangers omedelbara plikter.

1–9: Herrens tjänare bör inte ha begärelse till timliga ting, för vad betyder ägodelar för Herren?; 10–16: De ska överge själens småsinthet, och deras offer ska vara heliga för Herren.

1 Sannerligen så säger Herren till min tjänare William Marks och även till min tjänare Newel K. Whitney: Låt dem raskt avsluta sina affärer och lämna Kirtlands landområde innan jag, Herren, åter sänder snö på marken.

2 Låt dem vakna och stå upp och komma fram och inte dröja, för jag, Herren, befaller det.

3 Därför ska det inte gå dem väl om de dröjer.

4 Låt dem inför mig omvända sig från alla sina synder och från alla sina giriga begär, säger Herren, för vad betyder [a]ägodelar för mig? säger Herren.

5 Låt egendomarna i Kirtland användas till att betala [a]skulder med, säger Herren. Släpp dem ifrån er, säger Herren, och det som blir kvar, låt det förbli i era händer, säger Herren.

6 För äger jag inte himlens fåglar och även havets fiskar och bergens djur? Har jag inte skapat jorden? Råder jag inte över alla jordens nationers härars [a]öden?

7 Ska jag därför inte få [a]öde platser att knoppas och att blomstra och att frambringa överflöd, säger Herren?

8 Finns det inte tillräcklig plats på bergen i [a]Adam-ondi-Ahman och på slätterna i Olaha [b]Shinehah, det [c]land där Adam bodde, utan att ni ska ha begärelse till det som endast är en droppe och försumma det som är viktigare?

9 Kom därför hit upp till mitt folks land, ja, till Sion.

10 Låt min tjänare William Marks vara [a]trofast i det lilla, så ska han bli styresman över många. Låt honom presidera mitt ibland mitt folk i staden Far West och låt honom välsignas med mitt folks välsignelser.

11 Låt min tjänare Newel K. Whitney skämmas inför mig för [a]nikolaiternas hop och alla deras [b]hemliga avskyvärdheter och för all sin själs småsinthet, säger Herren, och komma upp till Adam-ondi-Ahmans land och vara [c]biskop för mitt folk, säger Herren, inte bara till namnet utan i handling, säger Herren.

12 Och vidare säger jag er: Jag kommer ihåg min tjänare [a]Oliver Granger. Se, sannerligen säger jag honom att hans namn ska hållas i helig hågkomst från släktled till släktled i evigheters evighet, säger Herren.

13 Låt honom därför ihärdigt kämpa för att befria min kyrkas första presidentskap, säger Herren, och när han faller ska han resa sig igen, för hans [a]offer ska vara heligare för mig än hans vinning, säger Herren.

14 Låt honom därför raskt komma hit upp till Sions land, och när rätta tiden är inne ska han bli köpman i mitt namn, säger Herren, till nytta för mitt folk.

15 Låt därför ingen ringakta min tjänare Oliver Granger, utan låt mitt folks välsignelser vila över honom i evigheters evighet.

16 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Låt alla mina tjänare i Kirtlands landområde komma ihåg Herren sin Gud och även mitt hus, så att de bevarar det och håller det heligt och driver ut penningväxlarna i min egen rätta tid, säger Herren. Ske alltså. Amen.

- ◀4a
L&F 104:14.

- ◀5a
L&F 104:78.

- ◀6a
Apg. 17:26; 1 Ne. 17:36–39.

- ◀7a
Jes. 35:1; L&F 49:24–25.

- ◀8a
L&F 116. HFS Adam-ondi-Ahman.

- ◀b
Abr. 3:13.

- ◀c
HFS Eden.

- ◀10a
Matt. 25:23.

- ◀11a
Upp. 2:6, 15.

- ◀b
HFS Hemliga sammansvärjningar.

- ◀c
HFS Biskop.

- ◀12a
DVS det ombud som profeten lämnade kvar för att sköta hans affärer i Kirtland.

- ◀13a
HFS Offer.

KAPITEL 118

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Far West i Missouri den 8 juli 1838 som svar på den ödmjuka vädjan: ”Visa oss din vilja, o Herre, angående de tolv.”

1–3: Herren kommer att dra försorg om de tolvs familjer; 4–6: Vakanser i de tolvs råd fylls.

1 Sannerligen, så säger Herren: Låt genast hålla en konferens. Låt organisera de tolv och låt män utses att [a]fylla platsen efter dem som har fallit.

2 Låt min tjänare [a]Thomas stanna kvar ännu en tid i Sions land för att ge ut mitt ord.

3 Låt de övriga från den stunden fortsätta predika, och om de gör detta med ödmjukt hjärta, i saktmod och [a]anspråkslöshet och [b]långmodighet, så ger jag, Herren, dem det löftet att jag ska dra försorg om deras familjer, och en vid dörr ska härefter öppnas för dem.

4 Och låt dem nästa vår färdas över de stora vattnen och där förkunna mitt evangelium i dess fullhet samt bära vittnesbörd om mitt namn.

5 Låt dem ta avsked från mina heliga i staden Far West den 26 april nästa år, på den tomt där mitt hus ska byggas, säger Herren.

6 Låt min tjänare John Taylor, och även min tjänare John E. Page och även min tjänare Wilford Woodruff och även min tjänare Willard Richards, utses att fylla platserna efter dem som har fallit och bli officiellt underrättade om sin utnämning.

- ◀1a
Apg. 1:13, 16–17, 22–26.

- ◀2a
HFS Marsh, Thomas B.

- ◀3a
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀b
HFS Uthärda.

KAPITEL 119

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Far West i Missouri den 8 juli 1838 som svar på hans ödmjuka vädjan: ”O Herre! Visa dina tjänare hur mycket du fordrar av ditt folks ägodelar i tionde.” Tiondelagen, som vi förstår den i dag, hade inte getts till kyrkan innan denna uppenbarelse togs emot. Uttrycket tionde i den bön som just citerades och i tidigare uppenbarelser (64:23; 85:3; 97:11) avsåg inte endast en tiondel utan alla frivilliga offergåvor eller bidrag till kyrkans fonder. Herren hade tidigare gett kyrkan lagen om helgelse och förvaltning av ägodelar, vilken medlemmarna (huvudsakligen de ledande äldsterna) lydde genom att ingå ett förbund som skulle vara för evigt. På grund av mångas underlåtenhet att hålla detta förbund drog Herren tillbaka det för en tid och gav i stället tiondelagen till hela kyrkan. Profeten frågade Herren hur mycket av deras ägodelar han fordrade för heliga ändamål. Svaret blev denna uppenbarelse.

1–5: De heliga ska skänka sina överflödiga ägodelar och sedan ge en tiondel av sin årliga inkomst i tionde; 6–7: Ett sådant förfaringssätt kommer att helga Sions land.

1 Sannerligen, så säger Herren: Jag fordrar att alla deras [a]överflödiga ägodelar läggs i händerna på min kyrkas biskop i Sion,

2 för att bygga mitt [a]hus och för att lägga grunden till Sion och för prästadömet och för att betala min kyrkas presidentskaps skulder.

3 Och detta ska vara början på mitt folks [a]tionde.

4 Och därefter ska de som på detta sätt har betalt tionde, årligen ge en tiondel av all sin inkomst, och detta ska för evigt vara en gällande lag för dem, för mitt heliga prästadöme, säger Herren.

5 Sannerligen säger jag er: Det ska ske att alla de som samlas till [a]Sions land ska betala tionde i form av sina överflödiga ägodelar och ska iaktta denna lag, annars ska de inte befinnas värdiga att bo bland er.

6 Och jag säger er att om mitt folk inte iakttar denna lag och håller den helig och genom denna lag helgar [a]Sions land åt mig, så att mina stadgar och domar kan hållas däri, så att det kan vara högst heligt, se, sannerligen säger jag er: Då ska det inte vara ett Sions land för er.

7 Och detta ska vara ett mönster för alla Sions [a]stavar. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
L&F 42:33–34, 55; 51:13; 82:17–19.

- ◀2a
L&F 115:8.

- ◀3a
Mal. 3:8–12; L&F 64:23. HFS Tionde.

- ◀5a
L&F 57:2–3.

- ◀6a
HFS Sion.

- ◀7a
HFS Stav.

KAPITEL 120

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Far West i Missouri den 8 juli 1838 som förklarar förfogandet över de ägodelar som erlagts i tionde enligt föregående uppenbarelse, kapitel 119.

1 Sannerligen, så säger Herren: Tiden har nu kommit då [a]det ska handhas av ett råd som består av min kyrkas första presidentskap och av biskopen och hans råd och av mitt högråd samt genom min egen röst till dem, säger Herren. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
DVS tiondemedlen.

KAPITEL 121

En bön och profetior nedtecknade av profeten Joseph Smith i ett brev till kyrkan medan han hölls fången i fängelset i Liberty i Missouri och daterade den 20 mars 1839. Profeten och flera av hans medarbetare hade tillbringat månader i fängelse. Deras vädjanden och överklaganden till verkställande ämbetsmän och domstolar hade inte hjälpt dem.

1–6: Profeten ber till Herren för de heliga som lider; 7–10: Herren talar frid till dem; 11–17: Förbannade är alla de som ropar falska beskyllningar om överträdelser mot Herrens folk; 18–25: De kommer inte att få rätt till prästadömet och kommer att fördömas; 26–32: Underbara uppenbarelser utlovas till dem som tappert härdar ut; 33–40: Orsaken till att många är kallade och få är utvalda; 41–46: Prästadömet ska endast utövas i rättfärdighet.

1 O Gud, var är du? Och var är förhänget som täcker ditt [a]gömställe?

2 [a]Hur länge ska din hand hållas tillbaka och ditt öga, ja, ditt rena öga, från de eviga himlarna skåda oförrätterna som begås mot ditt folk och dina tjänare, och ditt öra genomträngas av deras rop?

3 Ja, o Herre, [a]hur länge ska de lida dessa oförrätter och olagliga förtryck innan ditt hjärta uppmjukas för deras skull och ditt inre rörs av medlidande med dem?

4 O Herre Gud [a]Allsmäktig, skapare av himmel, jord och hav och av allt som i dem är, och som råder över och underkuvar djävulen och Sheols mörka, nattomhöljda herradöme – sträck ut din arm, låt ditt öga genomtränga, låt ditt förhänge lyftas, låt ditt [b]gömställe inte längre döljas, låt ditt öra vara benäget, låt ditt hjärta mjukas upp och ditt inre röras av medlidande med oss.

5 Låt din vrede upptändas mot våra fiender, och [a]hämnas oss med ditt svärd i ditt hjärtas raseri över våra oförrätter.

6 Kom ihåg dina heliga som lider, o vår Gud, och dina tjänare ska glädja sig i ditt namn för evigt.

7 Min son, frid vare med din själ. Dina [a]motgångar och dina lidanden ska endast vara ett ögonblick,

8 och därefter ska Gud, om du har [a]uthärdat väl, upphöja dig i höjden. Du ska triumfera över alla dina fiender.

9 Dina [a]vänner står vid din sida och de ska åter hälsa dig med varmt hjärta och vänlig hand.

10 Du är ännu inte som [a]Job, dina vänner strider inte mot dig, inte heller anklagar de dig för överträdelser, som de gjorde med Job.

11 Och de som anklagar dig för överträdelser ska se sitt hopp brista och sina förhoppningar smälta bort liksom [a]rimfrosten smälter för den uppgående solens brännande strålar.

12 Och Gud har även satt sin hand till och sitt sigill på att förändra [a]tider och årstider och på att förblinda deras sinnen, så att de inte kan förstå hans underbara gärningar och så att han kan pröva även dem och snärja dem i deras egen list,

13 och även för att deras hjärtan är fördärvade, så att det som de är villiga att förorsaka andra och älskar att låta andra lida ska komma över [a]dem själva i fullaste mått,

14 så att även de blir besvikna och deras hopp avskuret.

15 Och några få år härefter ska de och deras efterkommande bortsopas under himlen, säger Gud, så att inte en enda av dem tillåts att stå vid muren.

16 Förbannade är alla de som lyfter sin häl mot mina [a]smorda, säger Herren, och ropar att dessa har [b]syndat, när de inte har syndat inför mig, säger Herren, utan har gjort det som var rätt i mina ögon och det som jag befallde dem.

17 Men de som ropar om överträdelser gör detta eftersom de själva är syndens tjänare och [a]olydnadens barn.

18 Och de som svär falskt mot mina tjänare för att de ska kunna föra dem i fångenskap och till död,

19 ve dem, för eftersom de har [a]försyndat sig mot mina små ska de skiljas från [b]förrättningarna i mitt hus.

20 Deras [a]korg ska aldrig bli full, deras hus och lador ska förstöras och själva ska de bli föraktade av dem som smickrade dem.

21 De ska inte ha rätten till [a]prästadömet, inte heller deras efterkommande efter dem från släktled till släktled.

22 Det hade varit [a]bättre för dem att en kvarnsten hade hängts om deras hals och att de hade dränkts i havets djup.

23 Ve alla dem som vållar mitt folk obehag och fördriver och mördar och vittnar emot dem, säger Härskarornas Herre. Ett [a]släktled av huggormar ska inte undgå helvetets fördömelse.

24 Se, mina ögon [a]skådar och känner alla deras gärningar, och jag har en hastig [b]dom i beredskap för dem alla när tiden är inne,

25 för det finns en [a]tid fastställd för var och en efter hans [b]gärningar.

26 Gud ska ge er [a]kunskap genom sin [b]Helige Ande, ja, genom den Helige Andens outsägliga [c]gåva, som inte sedan världens begynnelse har blivit uppenbarad förrän nu,

27 vilken våra förfäder med ivrig förväntan har sett fram emot skulle uppenbaras i den sista tiden, vilken änglarna riktade deras sinnen mot och som hölls i beredskap för deras härlighets fullhet.

28 En tid kommer då [a]inget ska undanhållas, vare sig det finns en enda Gud eller många [b]gudar så ska de uppenbaras.

29 Alla troner, herradömen, furstendömen och makter ska [a]uppenbaras och läggas fram för alla dem som tappert har härdat ut för Jesu Kristi evangeliums skull.

30 Och det ska även uppenbaras om [a]gränser är satta för himlarna eller för haven, eller för det torra landet, eller för solen, månen eller stjärnorna.

31 Alla deras omloppstider, alla deras bestämda dagar, månader och år och alla deras dagars dagar, månader och år och alla deras härligheter, lagar och fastställda tider ska uppenbaras i [a]tidernas fullbordans utdelnings dagar,

32 enligt det som fastställdes i hans [a]råd som är den evige [b]Guden över alla gudar förrän den här världen var till, att undanhållas till dess fullbordan och ände, då var och en ska inträda i hans eviga [c]närhet och i hans odödliga [d]vila.

33 Hur länge kan rinnande vatten förbli orent? Vilken makt kan hålla tillbaka himlarna? Lika gärna kan människan sträcka ut sin svaga arm för att hejda Missourifloden i dess bestämda lopp eller vända den mot strömmen, som att hindra den Allsmäktige från att utgjuta [a]kunskap från himlen över de sista dagars heligas huvuden.

34 Se, många är [a]kallade, men få är [b]utvalda, och varför är de inte utvalda?

35 Eftersom deras hjärtan i så hög grad är fästa vid det som hör denna [a]värld till och de strävar efter att [b]äras av människor, lär de sig inte denna enda läxa:

36 Att prästadömets [a]rättigheter står i oskiljaktig förbindelse med [b]himlens krafter, och att himlens krafter inte kan kontrolleras eller användas utom genom [c]rättfärdighetens principer.

37 Att de kan förlänas oss är sant, men när vi försöker [a]skyla våra [b]synder eller tillfredsställa vårt [c]högmod, vår fåfängliga ärelystnad, eller utöva kontroll eller herravälde eller tvång över människobarnens själar genom någon grad av orättfärdighet, se, då [d]drar sig himlarna tillbaka, Herrens Ande sörjer, och när den dragit sig tillbaka, är det slut med den mannens prästadöme eller myndighet.

38 Se, innan han vet ordet av är han lämnad åt sig själv att [a]sparka mot udden, att [b]förfölja de heliga och att kämpa mot Gud.

39 Vi har genom sorgliga erfarenheter lärt att det ligger i nästan alla människors [a]natur och böjelse att så snart de får vad de förmodar är lite myndighet, börjar de genast utöva orättfärdigt herravälde.

40 Därför är många kallade, men få är utvalda.

41 Ingen makt och inget inflytande kan eller bör göra sig gällande i kraft av prästadömet utom genom [a]överbevisning, genom [b]långmodighet, genom mildhet och ödmjukhet och genom uppriktig kärlek,

42 genom välvilja och ren kunskap som storligen ska utvidga själen, utan [a]hyckleri och utan [b]svek,

43 i rätt tid skarpt [a]tillrättavisande, när den Helige Anden manar därtill, och därefter visande större [b]kärlek mot honom som du har tillrättavisat, för att han inte ska betrakta dig som sin fiende,

44 så att han kan erfara att din trofasthet är starkare än dödens band.

45 Låt även ditt inre vara fyllt av kärlek till alla människor och till trons egna, och pryd ständigt dina [a]tankar med [b]dygd. Då ska din självtillit växa sig stark i Guds närhet, och läran om prästadömet ska falla över din själ som himlens [c]dagg.

46 Den [a]Helige Anden ska vara din ständige ledsagare och din spira en oföränderlig rättfärdighetens och sanningens spira, och ditt [b]herradöme ska vara ett evigt herradöme, och det ska utan tvångsmedel strömma till dig i evigheters evighet.

- ◀1a
Ps. 13:1–2; 102:1–2.

- ◀2a
Hab. 1:2.

- ◀3a
L&F 109:49.

- ◀4a
HFS Allsmäktig.

- ◀b
L&F 123:6.

- ◀5a
Luk. 18:7–8.

- ◀7a
HFS Motgångar.

- ◀8a
1 Petr. 2:19–23. HFS Uthärda.

- ◀9a
L&F 122:3.

- ◀10a
HFS Job.

- ◀11a
2 Mos. 16:14.

- ◀12a
Dan. 2:21.

- ◀13a
Ords. 28:10; 1 Ne. 14:3.

- ◀16a
1 Sam. 26:9; Ps. 105:15.

- ◀b
2 Ne. 15:20; Moro. 7:14, 18.

- ◀17a
Ef. 5:6.

- ◀19a
Matt. 18:6. HFS Kränka.

- ◀b
HFS Förrättningar.

- ◀20a
5 Mos. 28:15–20.

- ◀21a
HFS Prästadöme.

- ◀22a
Matt. 18:6; L&F 54:5.

- ◀23a
Matt. 12:34.

- ◀24a
HFS Allvetande.

- ◀b
Hel. 8:25. HFS Dom, döma.

- ◀25a
Job 7:1; L&F 122:9.

- ◀b
HFS Gärningar.

- ◀26a
Dan. 2:20–22; TA 1:9. HFS Uppenbarelse.

- ◀b
L&F 8:2–3.

- ◀c
HFS Helige Andens gåva, den.

- ◀28a
L&F 42:61; 76:7–8; 98:12.

- ◀b
Ps. 82:1, 6; Joh. 10:34–36; 1 Kor. 8:5–6; L&F 76:58; 132:20; Abr. 4:1; 5:1–2.

- ◀29a
L&F 101:32.

- ◀30a
Job 26:7–14; Ps. 104:5–9; Apg. 17:26.

- ◀31a
HFS Tidsutdelning.

- ◀32a
HFS Rådet i himlen.

- ◀b
5 Mos. 10:17.

- ◀c
HFS Människa, människor – Människan kan bli som vår himmelske Fader.

- ◀d
HFS Vila.

- ◀33a
L&F 128:19. HFS Kunskap.

- ◀34a
Matt. 20:16; 22:1–14; L&F 95:5–6. HFS Kall, kallad av Gud, kallelse.

- ◀b
HFS Utvälja, välja.

- ◀35a
HFS Världslighet.

- ◀b
Matt. 6:2; 2 Ne. 26:29.

- ◀36a
HFS Myndighet; Prästadöme.

- ◀b
HFS Kraft, makt.

- ◀c
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀37a
Ords. 28:13.

- ◀b
HFS Synd.

- ◀c
HFS Högmod.

- ◀d
L&F 1:33.

- ◀38a
Apg. 9:5.

- ◀b
HFS Förfölja, förföljelse.

- ◀39a
HFS Naturliga människan, den.

- ◀41a
1 Petr. 5:1–3.

- ◀b
2 Kor. 6:4–6.

- ◀42a
Jak. 3:17.

- ◀b
HFS Svek.

- ◀43a
HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀b
HFS Kärlek.

- ◀45a
HFS Tankar.

- ◀b
HFS Dygd.

- ◀c
5 Mos. 32:1–2; L&F 128:19.

- ◀46a
HFS Helige Anden, den.

- ◀b
Dan. 7:13–14.

KAPITEL 122

Herrens ord till profeten Joseph Smith medan denne satt fången i fängelset i Liberty i Missouri. Detta kapitel är ett utdrag av ett brev till kyrkan daterat den 20 mars 1839 (se överskriften till kapitel 121).

1–4: Jordens ändar kommer att fråga efter Joseph Smiths namn; 5–7: Alla faror och mödor han genomgår kommer att ge honom erfarenhet och tjäna honom till godo; 8–9: Människosonen har stigit ner djupare än allt detta.

1 Jordens ändar ska fråga efter ditt [a]namn och dårarna ska göra dig till åtlöje och helvetet ska rasa mot dig,

2 medan de i hjärtat rena och de visa och de ädla och de dygdiga ständigt ska söka [a]råd och myndighet och välsignelser under din hand.

3 Och ditt folk ska aldrig vända sig mot dig för förrädares vittnesmåls skull.

4 Och även om deras inflytande ska förorsaka dig bekymmer och kasta dig inom lås och bom, ska du dock hållas i ära, och bortsett från ett [a]ögonblick ska din röst ljuda ännu fruktansvärdare än det grymma [b]lejonets mitt ibland dina fiender, tack vare din rättfärdighet, och din Gud ska bistå dig i evigheters evighet.

5 Om du kallas att genomgå prövningar, om du är i fara bland falska bröder, om du är i fara bland rövare, om du är i fara på land eller på hav,

6 om du anklagas med alla slags falska anklagelser, om dina fiender anfaller dig, om de sliter dig från umgänget med din far och mor och bröder och systrar, och om dina fiender med draget svärd sliter loss dig från din hustrus famn och från dina barn, och om din äldste son, fastän endast sex år gammal, klamrar sig fast vid dina kläder och säger: ”Min far, min far, varför kan du inte stanna hos oss? O, min far, vad tänker männen göra med dig?” Och om han då stöts bort från dig med svärdet och du släpas i fängelse och dina fiender stryker omkring dig som [a]vargar efter lammets blod,

7 och om du skulle kastas ner i avgrunden eller i mördares händer och dödsdomen fällas över dig, om du kastas i [a]djupet, om höga vågor sammansvärjer sig mot dig, om våldsamma vindar blir dina fiender, om himlarna samlar sitt mörker och alla elementen förenar sig för att spärra din väg, och framför allt om själva [b]helvetets käftar spärrar upp sitt gap efter dig, så vet, min son, att allt detta ska ge dig [c]erfarenhet och tjäna dig till godo.

8 [a]Människosonen har [b]stigit ner djupare än allt detta. Är du större än han?

9 Håll dig därför kvar på din väg, så ska prästadömet [a]förbli hos dig, för deras [b]gränser är fastställda, de kan inte överskrida dem. Dina [c]dagar är kända och dina år ska inte bli förkortade. [d]Frukta därför inte för vad människor kan göra, för Gud ska vara med dig i evigheters evighet.

- ◀1a
JS–H 1:33.

- ◀2a
HFS Råd, råda.

- ◀4a
L&F 121:7–8.

- ◀b
3 Ne. 20:16–21; 21:12.

- ◀6a
Luk. 10:3.

- ◀7a
Jona 2:3–6.

- ◀b
2 Sam. 22:5–7; JS–H 1:15–16.

- ◀c
2 Kor. 4:17; Hebr. 12:10–11; 2 Ne. 2:11.

- ◀8a
HFS Människosonen.

- ◀b
Hebr. 2:9, 17–18; L&F 76:107; 88:6.

- ◀9a
L&F 90:3.

- ◀b
Apg. 17:26.

- ◀c
L&F 121:25.

- ◀d
Neh. 4:14; Ps. 56:4; 118:6; Ords. 3:5–6; Jes. 51:7; Luk. 12:4–5; 2 Ne. 8:7; L&F 3:7; 98:14.

KAPITEL 123

De heligas plikt rörande sina förföljare, såsom den nedskrevs av profeten Joseph Smith medan denne hölls fången i fängelset i Liberty i Missouri. Kapitlet är ett utdrag av ett brev till kyrkan daterat den 20 mars 1839 (se överskriften till kapitel 121).

1–6: De heliga ska sammanställa och ge ut en redogörelse för sina lidanden och förföljelser; 7–10: Samma ande som grundade falska trosläror leder förföljelsen av de heliga; 11–17: Många bland alla sekter kommer till sist att ta emot sanningen.

1 Och vidare föreslår vi att ni överväger det lämpliga i att alla heliga samlar kunskap om alla de faktiska omständigheter och lidanden och oförrätter som folket i denna stat utsatt dem för,

2 och även om alla deras egendomar och omfattningen av de skador de har lidit, både vad gäller anseendet och kroppsligen samt skador på fast egendom,

3 och även om namnen på alla personer som har haft sin hand med i förtrycket mot dem, i den utsträckning de kan få tag i dem och leta rätt på dem.

4 Och kanske kan en kommitté utses att utröna detta och skriva ner uttalanden och edliga intyg och även att samla ihop de ärekränkande skrifter som är i omlopp,

5 och allt som finns i tidskrifter och i uppslagsböcker, och alla de ärekränkande historier som har getts ut eller nu skrivs, och av vilka, och också framlägga hela kedjan av djävulsk skurkaktighet och skändliga och mordiska våldshandlingar som har begåtts mot detta folk,

6 så att vi inte endast kan ge ut det till hela världen utan även framlägga det för regeringarnas ledare i all dess mörka och djävulska utformning, som den sista ansträngningen vår himmelske Fader ålagt oss innan vi helt och fullt gör anspråk på det löfte som ska kalla honom fram ur hans [a]gömställe, och även för att hela nationen ska kunna lämnas utan ursäkt innan han sänder ut sin mäktiga arms kraft.

7 Detta är en ofrånkomlig plikt som vi är skyldiga Gud, änglarna som vi ska ställas vid sidan av och även oss själva, våra hustrur och våra barn, vilka har tvingats böja sig av smärta, sorg och bekymmer under mördandets, tyranniets och förtryckets allra fördömligaste hand, stöttad, påskyndad och upplyft genom inflytandet från den ande som i barnens hjärtan så starkt har befäst fädernas trosbekännelser, vilka har ärvt lögner och fyllt världen med förvirring och blivit starkare och starkare och nu är huvudkällan till all förgänglighet, och hela [a]jorden stönar under bördan av dess ondska.

8 Det är ett [a]järnok, det är ett starkt band, det är själva helvetets handklovar och kedjor och fjättrar och bojor.

9 Därför är det en ofrånkomlig plikt som vi är skyldiga inte bara våra egna hustrur och barn utan även änkorna och de faderlösa, vilkas män och fäder har [a]mördats under dess järnhand,

10 vars gärningar är så mörka och svarta att de kan få själva helvetet att rysa och stå bestört och blekt, och själva djävulens händer att darra och förlamas.

11 Och det är även en ofrånkomlig plikt som vi är skyldiga hela det uppväxande släktledet och alla de renhjärtade.

12 För det finns ännu många på jorden bland alla sekter, partier och kyrkosamfund som är [a]förblindade av människors utstuderade list varmed de ligger på lur för att bedra, och som endast hålls borta från sanningen för att de inte [b]vet var de ska finna den.

13 Därför borde vi ägna vårt liv och all vår kraft åt att föra fram mörkrets alla [a]fördolda ting i ljuset, såvitt vi känner till dem och de verkligen uppenbaras från himlen.

14 Därför bör vi utföra detta med stort allvar.

15 Låt ingen betrakta detta som något obetydligt, för det finns mycket i framtiden vad beträffar de heliga som är beroende av detta.

16 Ni bröder vet att ett mycket stort skepp i storm har stor [a]nytta av ett mycket litet roder som håller det upp mot vinden och vågorna.

17 Låt oss därför, högt älskade bröder, med [a]glädje göra allt det som står i vår makt. Och sedan kan vi med största förvissning stå stilla och se Guds [b]frälsning och hans arm uppenbaras.

- ◀6a
L&F 101:89; 121:1, 4.

- ◀7a
Mose 7:48–49.

- ◀8a
HFS Ok.

- ◀9a
L&F 98:13; 124:54.

- ◀12a
Kol. 2:8; L&F 76:75.

- ◀b
1 Ne. 8:21–23.

- ◀13a
1 Kor. 4:5.

- ◀16a
Jak. 3:4; Alma 37:6–7; L&F 64:33.

- ◀17a
L&F 59:15.

- ◀b
2 Mos. 14:13.

KAPITEL 124

Uppenbarelse given till profeten Joseph Smith i Nauvoo i Illinois den 19 januari 1841. På grund av ökade förföljelser och offentliga tjänstemäns olagliga metoder mot de heliga hade dessa tvingats att lämna Missouri. Utrotningsordern som Lilburn W. Boggs, Missouris guvernör, utfärdade den 27 oktober 1838 gav dem inget annat val. År 1841, när denna uppenbarelse gavs, hade de heliga uppfört staden Nauvoo, som låg på den plats där byn Commerce i Illinois tidigare hade legat, och här hade kyrkans högkvarter upprättats.

1–14: Joseph Smith befalls att utfärda en högtidlig kungörelse om evangeliet till Förenta staternas president, guvernörerna och alla nationers styresmän; 15–21: Hyrum Smith, David W. Patten, Joseph Smith den äldre och andra bland de levande och döda välsignas för sin redbarhet och sina dygder; 22–28: De heliga befalls att bygga både ett hus för härbärgering av främlingar och ett tempel i Nauvoo; 29–36: Dop för de döda ska utföras i templen; 37–44: Herrens folk bygger alltid tempel för att kunna utföra heliga förrättningar; 45–55: De heliga ursäktas från att bygga templet i Jackson County på grund av förtrycket från deras fiender; 56–83: Instruktioner ges om hur Nauvoo House ska byggas; 84–96: Hyrum Smith kallas att vara patriark, att få nycklarna och att ta Oliver Cowderys plats; 97–122: William Law och andra får råd angående sitt arbete; 123–145: Ämbetsmän på generalnivå och lokal nivå namnges, och deras plikter och kvorumtillhörighet förklaras.

1 Sannerligen, så säger Herren till dig, min tjänare Joseph Smith: Jag finner gott behag i ditt offer och de bekännelser som du har gjort, ty för detta ändamål har jag upprest dig, för att jag genom det [a]svaga på jorden ska kunna visa min vishet.

2 Dina böner är behagliga för mig, och som svar på dem säger jag dig att du nu är kallad att utan dröjsmål utfärda en högtidlig kungörelse om mitt evangelium och om denna [a]stav som jag har satt att vara en Sions hörnsten, som ska poleras med en förfining lik den man finner i ett palats.

3 Denna kungörelse ska riktas till alla världens [a]kungar, ända till dess fyra hörn, till den hedervärde tillträdande presidenten, till de högsinnade guvernörerna i den nation där du lever och till jordens alla nationer spridda vida omkring.

4 Låt den skrivas i en anda av [a]ödmjukhet och genom den Helige Andens kraft, som ska vara med dig medan du skriver den.

5 För genom den Helige Anden ska det ges dig att få veta min vilja rörande dessa kungar och makthavande, ja, det som ska hända dem i framtiden.

6 För se, jag står i begrepp att uppfordra dem att ge akt på Sions ljus och härlighet, för den fastställda tiden har kommit att bistå henne.

7 Uppfordra dem därför med högljudd kungörelse och med ditt vittnesbörd så att även de kan lämnas utan ursäkt, och frukta dem inte, för de är som [a]gräset och all deras härlighet är som dess blomma som snart faller av,

8 och så att jag kan hemsöka dem på hemsökelsens dag, när jag ska ta slöjan från mitt ansikte för att utse åt förtryckaren hans del bland hycklare, där det finns [a]tandagnisslan, om de förkastar mina tjänare och mitt vittnesbörd som jag har uppenbarat för dem.

9 Och vidare ska jag påverka dem och uppmjuka deras hjärtan, många av dem för er skull, så att ni kan finna nåd inför deras ögon, så att de kan komma till [a]sanningens ljus och icke-judarna till Sions upphöjelse eller förhärligande.

10 För min hemsökelses dag kommer snart, i en [a]stund då ni inte anar det, och var finner man då trygghet för mitt folk och en fristad för dem som lämnas kvar?

11 Vakna upp, o jordens kungar! Kom, o kom med ert guld och ert silver till hjälp för mitt folk, till Sions döttrars hus.

12 Och vidare: Sannerligen säger jag dig: Låt min tjänare Robert B. Thompson hjälpa dig att skriva denna kungörelse, för jag finner gott behag i honom och i att han ska vara hos dig.

13 Låt honom därför hörsamma ditt råd, och jag ska välsigna honom med en mångfald välsignelser. Låt honom härefter vara trofast och sannfärdig i allt, och han ska bli stor i mina ögon.

14 Men låt honom komma ihåg att jag av hans händer kommer att kräva räkenskap för hans [a]förvaltarskap.

15 Och vidare: Sannerligen säger jag dig: Välsignad är min tjänare [a]Hyrum Smith, för jag, Herren, älskar honom på grund av hans hjärtas [b]redbarhet och eftersom han älskar det som är rätt för mig, säger Herren.

16 Låt vidare min tjänare John C. Bennett hjälpa dig i ditt arbete med att sända mitt ord till jordens kungar och folk och bistå dig, ja, min tjänare Joseph Smith, i lidandets stund, och hans lön ska inte utebli om han tar emot [a]råd.

17 Och tack vare sin kärlek ska han bli stor, för han ska vara min om han gör detta, säger Herren. Jag har sett det verk som han har utfört, vilket jag godtar om han fortsätter, och jag kommer att kröna honom med välsignelser och stor härlighet.

18 Och vidare säger jag dig att det är min vilja att min tjänare Lyman Wight ska fortsätta predika för Sion i en anda av ödmjukhet och bekänna mig inför världen, och jag ska bära honom som på [a]örnvingar och han ska frambringa härlighet och ära åt sig själv och åt mitt namn,

19 så att jag, när han har avslutat sitt verk, kan ta honom till mig alldeles som jag gjorde med min tjänare [a]David Patten, som nu är hos mig, och även med min tjänare [b]Edward Partridge och även med min åldrige tjänare [c]Joseph Smith den äldre, som sitter [d]med Abraham på dennes högra sida, och välsignad och helig är han, för han är min.

20 Och vidare: Sannerligen säger jag dig: Min tjänare George Miller är utan [a]svek. Honom kan man lita på tack vare hans hjärtas redbarhet och jag, Herren, älskar honom för den kärlek han har till mitt vittnesbörd.

21 Därför säger jag dig: Jag beseglar på hans huvud en [a]biskops ämbete, liksom på min tjänare Edward Partridge, så att han kan ta emot det som helgas åt mitt hus, så att han kan utgjuta välsignelser över de fattigas huvuden bland mitt folk, säger Herren. Låt ingen ringakta min tjänare George, för han ska ära mig.

22 Låt min tjänare George och min tjänare Lyman och min tjänare John Snider och andra bygga ett [a]hus åt mitt namn, ett sådant som min tjänare Joseph ska visa dem på den plats som han också ska visa dem.

23 Och det ska vara ett hus för härbärgering, ett hus dit främlingar kan komma fjärran ifrån och få logi. Låt det därför vara ett gott hus, värdigt att på alla sätt tas emot, så att den trötte [a]resenären kan finna hälsa och trygghet medan han begrundar Herrens ord och den [b]hörnsten som jag har utsett åt Sion.

24 Detta hus ska vara en sund boning om det byggs åt mitt namn och om den som utses att vara dess värd inte tillåter något orent komma ditin. Det ska vara heligt, annars kommer inte Herren er Gud att bo däri.

25 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Låt alla mina heliga komma fjärran ifrån.

26 Och sänd snabba budbärare till dem, ja, utvalda budbärare, och säg: ”Kom med allt ert guld och ert silver och era ädelstenar och med alla era antikviteter, och med alla som har kunskap om antikviteter, och alla som vill komma kan komma och ta med sig buxbom och gran och tall jämte jordens alla värdefulla träd,

27 och med järn, med koppar och med mässing och med zink och med allt ert värdefulla från jorden, och bygg ett [a]hus åt mitt namn vari den Allrahögste kan [b]bo.”

28 För det står inte att finna en plats på jorden dit han kan komma och [a]återställa det som gick förlorat för er, eller det som han har tagit bort, det vill säga prästadömets fullhet.

29 För det finns ingen [a]dopbassäng på jorden där de, mina heliga, kan [b]döpas för dem som är döda.

30 För denna förrättning tillhör mitt hus och kan inte godkännas av mig utom under er fattigdoms dagar när ni inte är i stånd att bygga ett hus åt mig.

31 Dock befaller jag er, mina heliga, att [a]bygga ett hus åt mig, och jag ger er tillräcklig tid att bygga ett hus åt mig, och under den här tiden ska era dop godkännas av mig.

32 Men se, när den fastställda tiden har gått ska era dop för era döda inte godkännas av mig, och om ni inte har gjort detta när den fastställda tiden har gått ska ni som kyrka förkastas, jämte era döda, säger Herren er Gud.

33 För sannerligen säger jag er att sedan ni har haft tillräcklig tid till att bygga ett hus åt mig, vartill dopförrättningen för de döda hör och för vilket densamma instiftades redan före världens grundläggning, kan era dop för de döda inte godkännas av mig,

34 för däri förlänas det heliga prästadömets [a]nycklar, så att ni kan ta emot ära och härlighet.

35 Och efter den tiden är era dop för de döda, som utförs av dem som är spridda vida omkring, inte godkända av mig, säger Herren.

36 För det är bestämt att i Sion och i hennes stavar och i Jerusalem ska de platser som jag har utsett som [a]tillflyktsorter utgöra platserna för era dop för era döda.

37 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Hur ska era [a]tvättningar kunna godkännas av mig, om ni inte utför dem i ett hus som ni har byggt åt mitt namn?

38 Därför, i den avsikten, befallde jag Mose att bygga ett [a]tabernakel som de skulle bära med sig i öknen samt att bygga ett [b]hus i löftets land, för att de förrättningar skulle kunna uppenbaras som hade varit fördolda ända från tiden innan världen var till.

39 Därför, sannerligen säger jag er att era [a]smörjelser och era tvättningar och era [b]dop för de döda och era [c]högtidliga församlingar samt era påminnelseceremonier om era [d]offer genom Levis söner och om Guds ord till er på era allra [e]heligaste platser, där ni tar emot meddelanden och era stadgar och domslut som en början till uppenbarelserna och Sions grundläggning och till alla hennes invånares härlighet, ära och begåvning, är förlänade genom förordningen för mitt heliga hus, vilket mitt folk alltid är befallda att bygga åt mitt heliga namn.

40 Och sannerligen säger jag er: Låt bygga detta hus åt mitt namn, så att jag kan uppenbara mina förrättningar för mitt folk däri,

41 för jag behagar [a]uppenbara för min kyrka sådant som har varit [b]fördolt sedan före världens grundläggning, sådant som tillhör [c]tidernas fullbordans utdelning.

42 Och [a]jag ska visa min tjänare Joseph allt som rör detta hus och dess prästadöme och platsen varpå det ska byggas.

43 Och ni ska bygga det på den plats där ni har tänkt bygga det, för det är på den platsen som jag har valt att ni ska bygga det.

44 Om ni arbetar av alla era krafter ska jag helga denna plats så att den blir [a]heliggjord.

45 Och om mitt folk hörsammar min röst och mina [a]tjänares röst vilka jag har utsett att leda mitt folk, se, sannerligen säger jag er: De ska inte flyttas från sin plats.

46 Men om de inte hörsammar min röst och inte heller dessa mäns röst vilka jag har utsett, ska de inte bli välsignade, för de vanhelgar min heliga mark och mina heliga förrättningar och privilegiebrev och mina heliga ord som jag ger dem.

47 Och det ska ske att om ni bygger ett hus åt mitt namn och inte gör vad jag säger, ska jag inte hålla den [a]ed som jag svär er och inte heller uppfylla de löften som ni förväntar av mina händer, säger Herren.

48 För [a]i stället för välsignelser frambringar ni genom era egna gärningar förbannelser, vrede, förbittring och straffdomar över era egna huvuden genom era dårskaper och alla era avskyvärdheter som ni utövar inför mig, säger Herren.

49 Sannerligen, sannerligen säger jag er, att när jag ger någon av människornas söner en befallning att utföra ett arbete åt mitt namn, och dessa människors söner med alla krafter och med allt de har tar itu med att utföra detta arbete och inte upphör med sin [a]flit, och när deras fiender kommer över dem och hindrar dem från att utföra detta arbete, se, då tillkommer det mig att inte längre [b]kräva detta arbete av dessa människors söners händer, utan jag godtar deras offer.

50 Och ondskan samt överträdelsen av mina heliga lagar och bud ska jag [a]vedergälla över deras huvuden som hindrade mitt verk, ja, intill tredje och fjärde [b]släktledet så länge som de inte [c]omvänder sig utan hatar mig, säger Herren Gud.

51 Därför, av den orsaken, har jag godtagit offren från dem som jag befallde att åt mitt namn bygga en stad och ett [a]hus i [b]Jackson County i Missouri och som hindrades av sina fiender, säger Herren er Gud.

52 Och jag ska svara med [a]straffdomar, vrede och förbittring, klagan och ångest och tandagnisslan över deras huvuden, intill tredje och fjärde släktledet, så länge som de inte omvänder sig utan hatar mig, säger Herren er Gud.

53 Och detta låter jag vara ett exempel för er, till tröst för er vad gäller alla dem som har befallts att utföra ett arbete och har hindrats av sina fienders händer och av förtryck, säger Herren er Gud.

54 För jag är Herren er Gud och jag ska frälsa alla era bröder som var [a]renhjärtade och som [b]dödades i Missouris land, säger Herren.

55 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Jag befaller er åter att bygga ett [a]hus åt mitt namn, ja, på denna plats, så att ni kan [b]bevisa för mig att ni är trofasta i allt vad jag befaller er, så att jag kan välsigna er och kröna er med ära, odödlighet och evigt liv.

56 Och nu säger jag er vad gäller det [a]härbärge som jag har befallt er att bygga för härbärgeringen av främlingar: Låt bygga det åt mitt namn och låt sätta mitt namn på det och låt min tjänare Joseph och hans hushåll bo däri från släktled till släktled.

57 För denna smörjelse har jag utgjutit på hans huvud, för att hans välsignelse också ska utgjutas på hans efterkommandes huvuden efter honom.

58 Och som jag sa till [a]Abraham angående jordens släkten, detsamma säger jag till min tjänare Joseph: I dig och i din [b]avkomma ska alla jordens släkten bli välsignade.

59 Låt därför min tjänare Joseph och hans avkomma efter honom bo i det huset från släktled till släktled i evigheters evighet, säger Herren.

60 Och låt husets namn vara Nauvoo House. Och låt det vara en angenäm bostad för människor och ett rastställe för den trötte resenären, så att han kan begrunda Sions härlighet och denna hennes hörnstens härlighet,

61 så att även han kan ta emot råd av dem som jag har satt till att vara som välkända [a]plantor och som [b]väktare på hennes murar.

62 Se, sannerligen säger jag er: Låt min tjänare George Miller och min tjänare Lyman Wight och min tjänare John Snider och min tjänare Peter Haws organisera sig, och utse en av dem till president för deras kvorum i avsikt att bygga huset.

63 Och de ska utforma en författning varigenom de kan låta teckna aktier för att bygga detta hus.

64 Och de ska inte ta emot mindre än femtio dollar för en aktie i detta hus, och de ska tillåtas ta emot femton tusen dollar av en enda person för aktier i detta hus.

65 Men de ska inte tillåtas ta emot mer än femton tusen dollar för aktier av någon enda person.

66 Och de ska inte tillåtas ta emot mindre än femtio dollar för en aktie i detta hus av någon enda person.

67 Och de ska inte tillåtas ta emot någon person som aktieägare i detta hus, om inte denne lägger beloppet för sina aktier i deras händer när han tar emot aktierna.

68 Och i förhållande till storleken på det belopp han lägger i deras händer ska han få aktier i detta hus. Men om han inte lägger något belopp i deras händer ska han inte få någon aktie i detta hus.

69 Och om någon lägger ett belopp i deras händer ska det gälla för aktier i huset åt honom själv och åt hans släktled efter honom, från släktled till släktled, så länge som han eller hans arvingar behåller dessa aktier och inte säljer eller låter aktierna gå dem ur händerna av egen fri vilja och beslut, om ni vill göra min vilja, säger Herren er Gud.

70 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Om min tjänare George Miller och min tjänare Lyman Wight och min tjänare John Snider och min tjänare Peter Haws tar emot betalning för aktier i sina händer, i form av pengar eller i form av ägodelar för motsvarande värde i reda pengar, ska de inte anslå någon del därav till något annat ändamål än till detta hus.

71 Och om de anslår någon del av detta belopp till något annat ändamål än till detta hus utan aktieägarens medgivande och de inte återgäldar fyrdubbelt det belopp som de anslagit till något annat ändamål än till detta hus, ska de förbannas och avsättas från sin befattning, säger Herren Gud, för jag, Herren, är Gud och låter inte [a]gäcka mig i fråga om något av detta.

72 Sannerligen säger jag er: Låt min tjänare Joseph lägga betalningen för aktierna i deras händer så att detta hus kan byggas som det synes honom gott. Men min tjänare Joseph kan inte betala mer än femton tusen dollar för aktier i detta hus, och inte under femtio dollar, och det kan inte heller någon annan person, säger Herren.

73 Och det finns även andra som önskar få veta min vilja rörande dem, för de har begärt det av mina händer.

74 Därför säger jag er angående min tjänare Vinson Knight: Om han vill göra min vilja, så låt honom köpa aktier i detta hus åt sig själv och åt sitt släktled efter sig, från släktled till släktled.

75 Och låt honom höja sin röst länge och högt mitt ibland folket och [a]föra de fattigas och behövandes talan, låt honom inte misslyckas och låt inte heller hans hjärta bli modlöst. Och jag ska [b]godta hans offergåvor, för de ska inte vara för mig som Kains offergåvor, för han ska vara min, säger Herren.

76 Låt hans familj glädja sig och vända sina hjärtan bort ifrån bedrövelser, för jag har utvalt honom och smort honom och han ska hedras mitt i sitt hus, för jag ska förlåta honom alla hans synder, säger Herren. Amen.

77 Sannerligen säger jag er: Låt min tjänare Hyrum köpa aktier i detta hus som det synes honom gott, åt sig själv och sitt släktled efter sig, från släktled till släktled.

78 Låt min tjänare Isaac Galland köpa aktier i detta hus, för jag, Herren, älskar honom för det arbete han har utfört och kommer att förlåta honom alla hans synder. Låt honom därför bli ihågkommen för en andel i detta hus från släktled till släktled.

79 Låt min tjänare Isaac Galland utses bland er och ordineras av min tjänare William Marks och välsignas av honom att gå med min tjänare Hyrum för att utföra det arbete som min tjänare Joseph ska peka ut åt dem, och de ska bli storligen välsignade.

80 Låt min tjänare William Marks köpa aktier i detta hus som det synes honom gott, åt sig själv och sitt släktled efter sig, från släktled till släktled.

81 Låt min tjänare Henry G. Sherwood köpa aktier i detta hus som det synes honom gott, åt sig själv och åt sin avkomma efter sig, från släktled till släktled.

82 Låt min tjänare William Law köpa aktier i detta hus åt sig själv och åt sin avkomma efter sig, från släktled till släktled.

83 Om han vill göra min vilja, så låt honom inte ta sin familj till de östra områdena, ja, till Kirtland. Jag, Herren, kommer dock att bygga upp Kirtland, men jag, Herren, har ett gissel berett för dess invånare.

84 Och hos min tjänare Almon Babbitt finns det mycket som jag inte finner behag i. Se, han strävar efter att upprätta sitt eget råd i stället för det råd som jag har ordinerat, ja, min kyrkas presidentskaps. Och han ställer upp en [a]guldkalv som mitt folk ska tillbe.

85 Låt ingen [a]gå härifrån som har kommit hit för att bemöda sig om att hålla mina bud.

86 Om de lever här ska de leva för mig, och om de dör ska de dö för mig, för de ska [a]vila från allt sitt arbete här och ska fortsätta sina gärningar.

87 Låt därför min tjänare William sätta sin lit till mig och sluta oroa sig för sin familj på grund av sjukdomen i landet. Om ni [a]älskar mig så håll mina bud, och sjukdomen i landet ska [b]lända er till ära.

88 Låt min tjänare William gå ut och förkunna mitt eviga evangelium med hög röst och med stor glädje, såsom min [a]Ande ska mana honom, för invånarna i Warsaw och även för invånarna i Carthage och även för invånarna i Burlington och även för invånarna i Madison, och tålmodigt och ihärdigt invänta ytterligare instruktioner vid min generalkonferens, säger Herren.

89 Om han vill göra min vilja, så låt honom härefter hörsamma min tjänare Josephs råd och med sin andel stödja de [a]fattigas sak och ge ut den [b]nya översättningen av mitt heliga ord till jordens invånare.

90 Och om han vill göra detta ska jag [a]välsigna honom med en mångfald av välsignelser, så att han inte ska bli övergiven. Inte heller ska hans avkomlingar behöva [b]tigga bröd.

91 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Låt utse, ordinera och smörja min tjänare William till rådgivare åt min tjänare Joseph i min tjänare Hyrums ställe, så att min tjänare Hyrum kan fylla prästadömets och [a]patriarkens ämbete, vilket hans far utsåg honom till genom välsignelse och även genom hans rätt,

92 så att han härefter innehar nycklarna till de [a]patriarkaliska välsignelserna över hela mitt folks huvuden,

93 så att den han välsignar ska bli välsignad och den han [a]förbannar ska bli förbannad, så att vad han än [b]binder på jorden ska vara bundet i himlen, och vad han än löser på jorden ska vara löst i himlen.

94 Och från och med nu utser jag honom att i likhet med min tjänare Joseph vara en profet och en [a]siare och en uppenbarare för min kyrka,

95 så att även han kan handla i samförstånd med min tjänare Joseph, och så att han får råd från min tjänare Joseph, som ska visa honom [a]nycklarna varigenom han kan be om och få samt krönas med samma välsignelse och härlighet och ära och prästadöme och prästadömets gåvor som en gång gavs till honom som var min tjänare [b]Oliver Cowdery,

96 så att min tjänare Hyrum kan bära vittnesbörd om det som jag ska visa honom, så att hans namn kan bli med heder ihågkommet från släktled till släktled i evigheters evighet.

97 Låt även min tjänare William Law få de nycklar varigenom han kan be om och få välsignelser. Låt honom vara [a]ödmjuk inför mig och utan [b]svek, så ska han få del av min Ande, ja, [c]Hjälparen, som ska uppenbara sanningen om allting för honom och i rätta stunden ge honom vad han ska säga.

98 Och dessa [a]tecken ska följa honom: Han ska [b]bota de sjuka, han ska driva ut djävlar och ska bli befriad från dem som skulle vilja ge honom dödligt gift.

99 Han ska ledas på stigar där den [a]giftiga ormen inte kan stinga hans häl, och med sina tankars [b]föreställningskraft ska han svinga sig uppåt som på örnars vingar.

100 Och om jag vill att han ska uppväcka de döda, låt honom då inte hålla tillbaka sin röst.

101 Låt därför min tjänare William ropa högt och inte hålla tillbaka, med glädje och fröjd och med hosiannarop till honom som sitter på tronen i evigheters evighet, säger Herren er Gud.

102 Se, jag säger er: Jag har en mission i beredskap åt min tjänare William och min tjänare Hyrum och endast för dem. Och låt min tjänare Joseph stanna kvar där hemma, för han behövs. Det övriga ska jag visa er härefter. Ske alltså. Amen.

103 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Om min tjänare [a]Sidney vill tjäna mig och vara rådgivare till min tjänare Joseph, låt honom då stå upp och komma fram och verka i sin kallelses ämbete och ödmjuka sig inför mig.

104 Och om han vill offra ett godtagbart offer och sina bekännelser åt mig och bli kvar hos mitt folk, se, då ska jag, Herren er Gud, hela honom så att han blir helad, och han ska åter upplyfta sin röst på bergen och vara en [a]talesman inför mitt ansikte.

105 Låt honom komma och bosätta sig med sin familj i närheten av min tjänare Josephs hem.

106 Och låt honom på alla sina resor höja sin röst som med en basuns ljud och uppmana jordens invånare att fly undan den framtida vreden.

107 Låt honom bistå min tjänare Joseph, och låt även min tjänare William Law bistå min tjänare Joseph genom att utfärda en högtidlig [a]kungörelse till jordens kungar, alldeles som jag tidigare har sagt er.

108 Om min tjänare Sidney vill göra min vilja, låt honom då inte flytta sin familj till de [a]östra områdena, utan låt honom byta deras bostad, alldeles som jag har sagt.

109 Se, det är inte min vilja att han ska försöka finna trygghet och en tillflykt utanför den stad som jag har utsett åt er, ja, staden [a]Nauvoo.

110 Sannerligen säger jag er nu: Om han vill hörsamma min röst, ska det gå honom väl. Ske alltså. Amen.

111 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Låt min tjänare Amos Davies lägga betalningen för aktierna i deras händer som jag har utsett att bygga ett hus för härbärgering, ja, Nauvoo House.

112 Låt honom göra detta om han vill ha en andel, och låt honom hörsamma min tjänare Josephs råd och arbeta med sina egna händer så att han kan få människors förtroende.

113 Och när han visar sig trofast i allt som ska anförtros i hans vård, ja, även i det lilla, ska han göras till [a]styresman över många.

114 Låt honom därför [a]ödmjuka sig så att han kan bli upphöjd. Ske alltså. Amen.

115 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Om min tjänare Robert D. Foster vill lyda min röst, låt honom då bygga ett hus åt min tjänare Joseph enligt det kontrakt som han har gjort upp med honom, närhelst en dörr tid efter annan ska öppnas för honom.

116 Och låt honom omvända sig från all sin dårskap och klä sig med [a]kärlek och sluta göra ont och lägga bort allt sitt hårda tal,

117 och även lägga betalningen i händerna på kvorumet för Nauvoo House, för aktier åt sig själv och åt sitt släktled efter sig från släktled till släktled,

118 och hörsamma mina tjänare Josephs och Hyrums och William Laws råd samt de auktoriteter som jag har kallat att lägga Sions grundval, och det ska gå honom väl i evigheters evighet. Ske alltså. Amen.

119 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Låt ingen ge betalningen för aktier till kvorumet för Nauvoo House om han inte tror på Mormons bok och de uppenbarelser jag har gett er, säger Herren er Gud,

120 för det som är [a]mer eller mindre än detta kommer av det onda och ska åtföljas av förbannelser och inte av välsignelser, säger Herren er Gud. Ske alltså. Amen.

121 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Låt kvorumet för Nauvoo House få skälig ersättning som lön för allt sitt arbete med att bygga Nauvoo House, och låt lönerna bli som de inbördes kommer överens om rörande själva beloppet.

122 Och låt alla som köper aktier bära sin del av deras löner om så behövs för deras uppehälle, säger Herren. Annars ska deras arbete räknas som betalning för aktier i detta hus. Ske alltså. Amen.

123 Sannerligen säger jag er: Nu ger jag er de [a]ämbetsmän som hör till mitt prästadöme, så att ni kan inneha dess [b]nycklar, ja, det prästadöme som är efter [c]Melkisedeks orden, vilket är efter min enfödde Sons orden.

124 Först ger jag er Hyrum Smith till att vara en [a]patriark åt er, att inneha [b]beseglingens välsignelser i min kyrka, ja, [c]löftets Helige Ande varmed ni är [d]beseglade intill återlösningens dag, för att ni inte ska falla trots den [e]frestelses stund som kan komma över er.

125 Jag ger er min tjänare Joseph till att vara en presiderande äldste över hela min kyrka, att vara en översättare, en uppenbarare, en [a]siare och profet.

126 Som hans rådgivare ger jag honom min tjänare Sidney Rigdon och min tjänare William Law, så att dessa kan utgöra ett kvorum och ett första presidentskap som ska ta emot [a]uppenbarelser för hela kyrkan.

127 Jag ger er min tjänare [a]Brigham Young till att vara president över de tolvs resande råd.

128 Dessa [a]tolv innehar nycklarna till att öppna för mitt rikes myndighet i jordens fyra hörn och därefter [b]sända mitt ord till varje levande varelse.

129 De är Heber C. Kimball, Parley P. Pratt, Orson Pratt, Orson Hyde, William Smith, John Taylor, John E. Page, Wilford Woodruff, Willard Richards och George A. Smith.

130 [a]David Patten har jag [b]tagit till mig. Se, hans prästadöme tar ingen ifrån honom. Men sannerligen säger jag er: En annan kan utses till samma ämbete.

131 Och vidare säger jag er: Jag ger er ett [a]högråd åt Sions hörnsten,

132 det vill säga: Samuel Bent, Henry G. Sherwood, George W. Harris, Charles C. Rich, Thomas Grover, Newel Knight, David Dort, Dunbar Wilson – Seymour Brunson har jag tagit till mig, ingen tar hans prästadöme, men en annan kan utses till samma prästadöme i hans ställe, och sannerligen säger jag er: låt min tjänare Aaron Johnson ordineras till detta ämbete i hans ställe – David Fullmer, Alpheus Cutler och William Huntington.

133 Och vidare ger jag er Don C. Smith till att vara president över högprästernas kvorum,

134 vilken förordning är instiftad i avsikt att kvalificera dem som ska utses till lokala presidenter eller tjänare över olika [a]stavar som är spridda vida omkring.

135 Och de kan också företa resor om de vill, men egentligen är de ordinerade till lokala presidenter. Detta är deras kallelses ämbete, säger Herren er Gud.

136 Jag ger honom Amasa Lyman och Noah Packard som rådgivare, så att de kan presidera över högprästernas kvorum i min kyrka, säger Herren.

137 Och vidare säger jag er: Jag ger er John A. Hicks, Samuel Williams och Jesse Baker, vars prästadöme är att presidera över [a]äldsternas kvorum, ett kvorum som instiftades för de lokala tjänarna. De kan ändå företa resor, men de är ordinerade till att vara lokala tjänare åt min kyrka, säger Herren.

138 Och vidare ger jag er Joseph Young, Josiah Butterfield, Daniel Miles, Henry Herriman, Zera Pulsipher, Levi Hancock och James Foster till att presidera över de [a]sjuttios kvorum,

139 det kvorum som är instiftat för resande äldster som bär vittne om mitt namn i hela världen, varthelst det resande högrådet, mina apostlar, ska sända dem för att bereda en väg inför mitt ansikte.

140 Skillnaden mellan detta kvorum och äldsternas kvorum är att det ena ska ständigt vara på resande fot och det andra ska från tid till annan presidera över församlingarna. Det senare har ansvaret att presidera tid efter annan, och det första har inget ansvar att presidera, säger Herren er Gud.

141 Och vidare säger jag er: Jag ger er Vinson Knight, Samuel H. Smith och Shadrach Roundy, om han vill ta emot det, till att presidera över [a]biskopsrådet. Kunskap om biskopsrådet har getts er i boken [b]Läran och förbunden.

142 Och vidare säger jag er: Jag ger er Samuel Rolfe och hans rådgivare för prästerna, och jag ger er lärarnas president och hans rådgivare, och även diakonernas president och hans rådgivare, och även stavens president och hans rådgivare.

143 De ovan nämnda ämbetena med tillhörande nycklar har jag gett er till hjälp och ledning, för arbetet i tjänandeverket och [a]fullkomliggörandet av mina heliga.

144 Och en befallning ger jag er att ni ska besätta alla dessa ämbeten och [a]godkänna de namn som jag har nämnt, eller också inte godkänna dem på min generalkonferens,

145 och att ni bör inrätta rum åt alla dessa ämbeten i mitt hus när ni bygger det åt mitt namn, säger Herren er Gud. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
1 Kor. 1:26–28; L&F 1:19; 35:13.

- ◀2a
HFS Stav.

- ◀3a
Ps. 119:46; Matt. 10:18; L&F 1:23.

- ◀4a
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀7a
Ps. 103:15–16; Jes. 40:6–8; 1 Petr. 1:24–25.

- ◀8a
Matt. 8:12; Alma 40:13; L&F 101:91; 112:24.

- ◀9a
Jes. 60:1–4. HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀10a
Matt. 24:44; JS–M 1:48.

- ◀14a
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀15a
HFS Smith, Hyrum.

- ◀b
HFS Redbarhet.

- ◀16a
HFS Råd, råda.

- ◀18a
2 Mos. 19:4; Jes. 40:31.

- ◀19a
L&F 124:130. HFS Patten, David W.

- ◀b
HFS Partridge, Edward.

- ◀c
HFS Smith, Joseph, den äldre.

- ◀d
L&F 137:5.

- ◀20a
HFS Svek.

- ◀21a
L&F 41:9. HFS Biskop.

- ◀22a
L&F 124:56–60.

- ◀23a
5 Mos. 31:12; Matt. 25:35, 38.

- ◀b
L&F 124:2.

- ◀27a
L&F 109:5. HFS Templet, Herrens hus.

- ◀b
2 Mos. 25:8; L&F 97:15–17.

- ◀28a
HFS Evangeliets återställelse.

- ◀29a
L&F 128:13.

- ◀b
1 Kor. 15:29; L&F 127:6; 138:33. HFS Dop, döpa – Dop för de döda; Frälsning för de döda.

- ◀31a
L&F 97:10.

- ◀34a
L&F 110:14–16. HFS Prästadömets nycklar.

- ◀36a
Jes. 4:5–6.

- ◀37a
HFS Tvättning, tvättningar, tvätta.

- ◀38a
2 Mos. 25:1–9; 33:7. HFS Tabernaklet.

- ◀b
HFS Templet, Herrens hus.

- ◀39a
2 Mos. 29:7. HFS Smörja.

- ◀b
HFS Förrättningar – Ställföreträdande förrättning.

- ◀c
L&F 88:117.

- ◀d
L&F 13; 84:31; 128:24; JS–H 1:69.

- ◀e
Hes. 41:4; L&F 45:32; 87:8; 101:22.

- ◀41a
TA 1:9.

- ◀b
L&F 121:26–32.

- ◀c
Ef. 1:9–10; L&F 27:13; 112:30.

- ◀42a
L&F 95:14–17.

- ◀44a
HFS Helig, heligt.

- ◀45a
L&F 1:38. HFS Profet.

- ◀47a
HFS Ed.

- ◀48a
5 Mos. 28:15.

- ◀49a
HFS Flit.

- ◀b
L&F 56:4; 137:9.

- ◀50a
Mosiah 12:1.

- ◀b
5 Mos. 5:9; L&F 98:46–47.

- ◀c
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀51a
L&F 115:11.

- ◀b
HFS Jackson County, Missouri (USA).

- ◀52a
L&F 121:11–23.

- ◀54a
HFS Renad, renhjärtad.

- ◀b
L&F 98:13; 103:27–28.

- ◀55a
L&F 127:4.

- ◀b
Abr. 3:25.

- ◀56a
L&F 124:22–24.

- ◀58a
1 Mos. 12:3; 22:18; Abr. 2:11. HFS Abraham.

- ◀b
L&F 110:12. HFS Abrahams förbund.

- ◀61a
Jes. 61:3; Hes. 34:29.

- ◀b
HFS Vakta, väktare.

- ◀71a
Gal. 6:7.

- ◀75a
Ords. 31:9.

- ◀b
1 Mos. 4:4–5; Mose 5:18–28.

- ◀84a
2 Mos. 32:2–4.

- ◀85a
Luk. 9:62.

- ◀86a
Upp. 14:13. HFS Paradiset; Vila.

- ◀87a
Joh. 14:15.

- ◀b
L&F 121:8; 122:7.

- ◀88a
HFS Gud, gudomen – Gud den Helige Anden.

- ◀89a
L&F 78:3.

- ◀b
DVS Joseph Smiths översättning av Bibeln.

- ◀90a
HFS Välsigna, välsignad, välsignelse.

- ◀b
Ps. 37:25.

- ◀91a
L&F 107:39–40. HFS Patriark, patriarkalisk.

- ◀92a
HFS Patriarkaliska välsignelser.

- ◀93a
L&F 132:45–47.

- ◀b
Matt. 16:19. HFS Besegla, besegling.

- ◀94a
L&F 107:91–92. HFS Siare.

- ◀95a
L&F 6:28.

- ◀b
HFS Cowdery, Oliver.

- ◀97a
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀b
HFS Svek.

- ◀c
HFS Hjälparen.

- ◀98a
Mark. 16:17–18. HFS Andens gåvor.

- ◀b
HFS Bota.

- ◀99a
L&F 84:71–73.

- ◀b
2 Mos. 19:4; Jes. 40:31.

- ◀103a
HFS Rigdon, Sidney.

- ◀104a
2 Mos. 4:14–16; 2 Ne. 3:17–18; L&F 100:9–11.

- ◀107a
L&F 124:2–4.

- ◀108a
L&F 124:82–83.

- ◀109a
HFS Nauvoo, Illinois (USA).

- ◀113a
Matt. 25:14–30.

- ◀114a
Matt. 23:12; L&F 101:42.

- ◀116a
Kol. 3:14. HFS Kärlek.

- ◀120a
Matt. 5:37; L&F 98:7.

- ◀123a
HFS Ämbete, ämbetsman.

- ◀b
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀c
HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀124a
HFS Patriark, patriarkalisk.

- ◀b
HFS Besegla, besegling.

- ◀c
L&F 76:53; 88:3–4. HFS Löftets Helige Ande.

- ◀d
Ef. 4:30.

- ◀e
Upp. 3:10.

- ◀125a
L&F 21:1. HFS Siare.

- ◀126a
L&F 90:4–5.

- ◀127a
HFS Young, Brigham.

- ◀128a
HFS Apostel.

- ◀b
Mark. 16:15.

- ◀130a
HFS Patten, David W.

- ◀b
L&F 124:19.

- ◀131a
HFS Högråd.

- ◀134a
HFS Stav.

- ◀137a
L&F 107:11–12, 89–90. HFS Kvorum; Äldste.

- ◀138a
HFS Sjuttio.

- ◀141a
L&F 68:14; 107:15.

- ◀b
HFS Läran och förbunden.

- ◀143a
Ef. 4:11–14.

- ◀144a
L&F 26:2. HFS Allmänt bifall.

KAPITEL 125

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Nauvoo i Illinois i mars 1841 angående de heliga i territoriet Iowa.

1–4: De heliga ska bygga städer och samlas i Sions stavar.

1 Vad är Herrens vilja angående de heliga i territoriet Iowa?

2 Sannerligen, så säger Herren: Jag säger er: Om de som [a]kallar sig efter mitt namn och bemödar sig om att vara mina heliga, om de vill göra min vilja och lyda mina befallningar rörande dem, låt dem då samlas på de platser som jag ska utse åt dem genom min tjänare Joseph och bygga städer åt mitt namn så att de kan vara redo för det som väntar dem i framtiden.

3 Låt dem bygga en stad åt mitt namn på landområdet mitt emot staden Nauvoo, och låt den få namnet [a]Zarahemla.

4 Och låt alla dem som kommer från öster och väster och norr och söder och som har en önskan att bo i den få ta sin arvedel i besittning där, liksom i staden [a]Nashville, eller i staden Nauvoo, och i alla de [b]stavar som jag har utsett, säger Herren.

- ◀2a
HFS Jesus Kristus – Nödvändigheten av att ta på oss Kristi namn.

- ◀3a
HFS Zarahemla.

- ◀4a
DVS Nashville, Lee County, Iowa.

- ◀b
HFS Stav.

KAPITEL 126

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Brigham Youngs hus i Nauvoo i Illinois den 9 juli 1841. Vid den här tiden var Brigham Young president för de tolv apostlarnas kvorum.

1–3: Brigham Young lovordas för sitt arbete och befrias från framtida resor utomlands.

1 Käre och högt älskade broder [a]Brigham Young! Sannerligen, så säger Herren till dig: Min tjänare Brigham, det krävs inte längre av din hand att du ska lämna din familj som i gångna tider, för ditt offer är godtagbart för mig.

2 Jag har sett hur du har [a]arbetat och slitit med att resa för mitt namns skull.

3 Därför befaller jag dig att sända mitt ord vida omkring och ta särskilt väl hand om din [a]familj från denna stund och för evigt. Amen.

- ◀1a
HFS Young, Brigham.

- ◀2a
HFS Gärningar.

- ◀3a
HFS Familjen.

KAPITEL 127

Ett brev från profeten Joseph Smith till de sista dagars heliga i Nauvoo i Illinois som innehåller riktlinjer om dop för de döda, daterat i Nauvoo den 1 september 1842.

1–4: Joseph Smith jublar över förföljelser och prövningar; 5–12: Uppteckningar måste föras över dop för de döda.

1 Eftersom Herren har uppenbarat för mig att mina fiender både i Missouri och i denna stat åter var på jakt efter mig, och eftersom de förföljer mig utan [a]grund och inte har den ringaste skugga eller sken av rätt eller rättighet på sin sida att väcka åtal mot mig, och eftersom alla deras påståenden är grundade på lögner av svartaste slag, har jag funnit det nödvändigt och vist att lämna platsen för en kort tid, för min egen säkerhets och detta folks säkerhets skull. Jag vill säga till alla dem som jag gör affärer med att jag har lämnat mina angelägenheter till ombud och sekreterare som kommer att ordna mina affärer på ett punktligt och korrekt sätt och se till att alla mina skulder betalas i rätt tid genom försäljning av egendom eller på annat sätt som saken fordrar eller som omständigheterna tillåter. När jag får veta att stormen helt har bedarrat, då ska jag återvända till er.

2 Och beträffande de [a]faror som jag har kallats att genomgå, förefaller de mig mycket ringa, eftersom människors [b]avund och vrede har varit min ständiga lott alla mina livsdagar. Och vad grunden härtill är verkar gåtfullt, om jag inte [c]ordinerades före världens grundläggning för något gott eller ont ändamål, vad ni väljer att kalla det. Döm själva. Gud vet allt detta, om det är gott eller ont. Men inte desto mindre, djupt vatten är vad jag är van att simma i. Allt detta har blivit en andra natur hos mig och jag känner liksom Paulus att jag vill jubla över [d]prövningar, för intill denna dag har mina fäders Gud befriat mig ur dem alla, och kommer att befria mig härefter, för se och ge akt, jag ska triumfera över alla mina fiender, för Herren Gud har sagt det.

3 Låt därför alla de heliga fröjda sig och vara mycket glada, för Israels [a]Gud är deras Gud, och han kommer att utmäta en rättvis vedergällning över alla deras förtryckares huvuden.

4 Och vidare: Sannerligen så säger Herren: ”Låt arbetet på mitt [a]tempel och alla de arbetsuppgifter som jag har utsett åt er fortsätta och inte upphöra, och låt fördubbla er [b]flit och er uthållighet och ert tålamod och era arbetsinsatser, så ska ni på intet sätt mista er lön, säger Härskarornas Herre. Och om de [c]förföljer er, så förföljde de profeterna och rättfärdiga människor som levde före er. För allt detta finns en belöning i himlen.

5 Och vidare ger jag er ett ord om [a]dopet för era [b]döda.

6 Sannerligen, så säger Herren till er om era döda: När någon av er låter [a]döpa sig för sina döda, låt det då finnas en [b]skrivare, och låt honom vara ögonvittne till era dop. Låt honom höra med sina öron, så att han verkligen kan vittna, säger Herren,

7 så att alla era uppteckningar kan [a]upptecknas i himlen, och så att vad ni än [b]binder på jorden kan bli bundet i himlen, och vad ni än löser på jorden kan bli löst i himlen,

8 för jag står i begrepp att [a]återställa mycket till jorden som hör till [b]prästadömet, säger Härskarornas Herre.

9 Och låt vidare alla era [a]uppteckningar hållas i ordning, så att de kan läggas i mitt heliga tempels arkiv, för att bli ihågkomna från släktled till släktled, säger Härskarornas Herre.”

10 Jag vill säga till alla de heliga att jag önskade, med en mycket stor önskan, att jag nästa sabbat kunde ha fått tala till dem från talarstolen över ämnet dop för de döda. Men eftersom det går över min förmåga att göra det, skriver jag tid efter annan Herrens ord om detta ämne och om mycket annat, och skickar det till er med post.

11 Jag slutar nu mitt brev för denna gång på grund av brist på mer tid, för fienden är på vakt, och som Frälsaren sa, [a]världens furste kommer, men mot mig förmår han ingenting.

12 Se, min bön till Gud är att ni alla kan bli frälsta. Och jag undertecknar som er tjänare i Herren, Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heligas profet och [a]siare.

JOSEPH SMITH

- ◀1a
Job 2:3; Matt. 5:10–12; 1 Petr. 2:20–23.

- ◀2a
Ps. 23. HFS Förfölja, förföljelse.

- ◀b
HFS Avund.

- ◀c
HFS Förutordination.

- ◀d
2 Kor. 6:4–5. HFS Motgångar.

- ◀3a
3 Ne. 11:12–14.

- ◀4a
L&F 124:55.

- ◀b
HFS Flit.

- ◀c
HFS Förfölja, förföljelse.

- ◀5a
HFS Dop, döpa – Dop för de döda.

- ◀b
HFS Frälsning för de döda.

- ◀6a
1 Kor. 15:29; L&F 128:13, 18.

- ◀b
L&F 128:2–4, 7.

- ◀7a
HFS Livets bok.

- ◀b
HFS Besegla, besegling.

- ◀8a
HFS Evangeliets återställelse.

- ◀b
HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀9a
L&F 128:24.

- ◀11a
Joh. 14:30; JSÖ Joh. 14:30 (tillägget). HFS Djävulen.

- ◀12a
L&F 124:125. HFS Siare.

KAPITEL 128

Ett brev från profeten Joseph Smith till Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga som innehåller ytterligare riktlinjer om dop för de döda, daterat i Nauvoo i Illinois den 6 september 1842.

1–5: Skrivare på lokal och övergripande nivå måste bekräfta det faktum att dopen för de döda har ägt rum; 6–9: Deras uppteckningar är bindande och upptecknade på jorden och i himlen; 10–14: Dopbassängen är en sinnebild för graven; 15–17: Elia återställde myndigheten rörande dop för de döda; 18–21: Alla tidigare tidsutdelningars nycklar, krafter och myndigheter har återställts; 22–25: Glada och härliga budskap förkunnas för de levande och de döda.

1 Som jag nämnde för er i mitt brev innan jag lämnade min vistelseort, att jag skulle skriva till er tid efter annan och ge er undervisning i många ämnen, tar jag nu på nytt upp ämnet [a]dop för de döda, eftersom detta ämne tycks uppta mitt sinne och gör det allra starkaste intryck på mina känslor, alltsedan mina fiender började förfölja mig.

2 Jag skrev några få uppenbarelsens ord till er om skrivare. Jag har fått några ytterligare insikter i detta ämne som jag nu bekräftar. Det förklarades ju i mitt tidigare brev att det skulle finnas en [a]skrivare som skulle vara ett ögonvittne, och som även skulle höra med sina öron, så att han kunde föra en sann uppteckning inför Herren.

3 Och nu rörande detta ämne: Det skulle vara mycket svårt för en och samma skrivare att alltid vara närvarande och att utföra alla uppgifter. För att undanröja denna svårighet kan det i varje församling i staden utses en skrivare som är väl kvalificerad att föra noggranna protokoll. Och låt honom vara mycket utförlig och noggrann med att uppteckna hela tillvägagångssättet och bekräfta i sin uppteckning att han såg med sina ögon och hörde med sina öron, och ange datum och namn och så vidare samt redogöra för hela händelseförloppet. Låt honom även namnge omkring tre personer som är närvarande, om det finns några närvarande, som närhelst de tillkallas kan bekräfta detsamma, så att varje ord kan stadfästas genom två eller tre [a]vittnens mun.

4 Låt det sedan finnas en huvudskrivare till vilken dessa andra uppteckningar kan överlämnas. Dessa åtföljs av intyg med deras egna underskrifter som intygar att uppteckningen de fört är sanningsenlig. Då kan huvudskrivaren föra in uppteckningen i kyrkans huvudprotokoll, med intygen och alla närvarande vittnen, jämte sitt eget utlåtande om att han verkligen tror att ovannämnda redogörelser är sanningsenliga utifrån hans kännedom om dessa mäns allmänna karaktär och befattning i kyrkan. Och när detta är infört i kyrkans huvudbok ska uppteckningen hållas lika helig och förrättningen vara lika giltig som om han hade sett med sina ögon och hört med sina öron och fört en uppteckning av densamma i kyrkans huvudbok.

5 Ni kanske tycker att denna ordning är mycket omständlig, men låt mig säga er att den endast uppfyller Guds vilja genom att den överensstämmer med den förordning och förberedelse som Herren bestämde och förberedde före världens grundläggning, till [a]frälsning för de döda som skulle dö utan [b]kunskap om evangeliet.

6 Och dessutom vill jag att ni kommer ihåg att Johannes Uppenbararen begrundade just detta ämne rörande de döda, när han, som ni finner det upptecknat i Uppenbarelseboken 20:12, förklarade: ”Och jag såg de döda, både stora och små, stå inför Gud. Och böcker öppnades, och ännu en bok öppnades, vilken är livets bok. Och de döda blev dömda efter vad som stod skrivet i böckerna, i enlighet med sina gärningar.”

7 I detta citat finner ni att böckerna öppnades och ännu en bok öppnades, vilken var [a]livets bok. Men de döda dömdes efter vad som stod skrivet i böckerna, i enlighet med sina gärningar. Följaktligen måste de böcker som det talas om vara de böcker som innehåller uppteckningen av deras gärningar, och syfta på de [b]uppteckningar som förs på jorden. Och den bok som kallades livets bok är uppteckningen som förs i himlen. Denna princip stämmer exakt med den lära som påbjuds er i uppenbarelsen i det brev som jag skrev till er innan jag lämnade min vistelseort – ”så att alla era uppteckningar kan upptecknas i himlen”.

8 Se, denna förrättnings natur består av prästadömets [a]makt, given genom uppenbarelse från Jesus Kristus, varigenom det utlovas att vad ni än [b]binder på jorden ska vara bundet i himlen, och vad ni än löser på jorden ska vara löst i himlen. Eller med andra ord och med en annan syn på översättningen: Vad ni än upptecknar på jorden ska vara upptecknat i himlen, och vad ni än inte upptecknar på jorden ska inte vara upptecknat i himlen, för era döda ska dömas efter böckerna, i enlighet med sina gärningar, antingen de själva personligen har utfört [c]förrättningarna eller med hjälp av sina ställföreträdare, enligt den förordning som Gud förberett för deras [d]frälsning redan före världens grundläggning enligt de uppteckningar som de har fört angående sina döda.

9 För några kan det tyckas som om det är en mycket djärv lära vi talar om – en makt som upptecknar eller binder på jorden och binder i himlen. Men i alla världsåldrar, närhelst Herren genom verklig uppenbarelse har gett en prästadömets [a]tidsutdelning till någon eller några personer, har alltid denna makt getts. Allt vad dessa män gjorde med [b]myndighet i Herrens namn, och om de gjorde det uppriktigt och trofast och förde en rätt och tillförlitlig uppteckning av det, blev därför en lag på jorden och i himlen och kunde inte upphävas enligt den store [c]Jehovas beslut. Detta är ett ord att lita på. Vem kan höra det?

10 Och vidare, som prejudikat, Matteus 16:18, 19: ”Och jag säger också till dig att du är Petrus, och på denna klippa ska jag bygga min kyrka, och helvetets portar ska inte få överhand över den. Och jag ska ge dig himmelrikets nycklar, och allt vad du binder på jorden ska vara bundet i himlen, och allt vad du löser på jorden ska vara löst i himlen.”

11 Se, hela sakens viktiga och storslagna hemlighet, och summum bonum av hela det ämne vi har framför oss, består i att få det heliga prästadömets makt. För den som har fått dessa [a]nycklar sig givna är det inte svårt att få kunskap om fakta rörande människobarnens [b]frälsning, både för de döda och för de levande.

12 Häri ligger [a]härlighet och [b]ära och [c]odödlighet och evigt liv: Dopförrättningen i vatten, att [d]sänkas ner däri för att utgöra en sinnebild för de döda så att den ena principen kan stämma med den andra. Att sänkas ner i vattnet och komma upp ur vattnet är en sinnebild för de dödas uppståndelse när de kommer ut ur sina gravar. Därför instiftades denna förrättning för att skapa ett samband med dopförrättningen för de döda, eftersom den är en sinnebild för de döda.

13 Följaktligen instiftades [a]dopbassängen som en [b]sinnebild för graven, och befallningen gavs att den skulle stå på en plats under den där de levande brukar samlas, för att framställa de levande och de döda, och så att allting kan få sin avbild och stämma med varandra – det som är jordiskt överensstämmer med det som är himmelskt, som Paulus har förklarat i 1 Korintierbrevet 15:46, 47 och 48:

14 ”Det som är andligt var emellertid inte först, utan det som är naturligt, och därefter kom det som är andligt. Den första människan är av jord, jordisk. Den andra människan är Herren från himlen. Som det jordiska är, så är också de som är jordiska. Och som det himmelska är, så är också de som är himmelska.” Och som uppteckningarna på jorden är, de som är korrekt förda rörande era döda, så är också uppteckningarna i himlen. Därför är detta den [a]beseglande och bindande makten och, i en av ordets betydelser, rikets [b]nycklar, vilka består av [c]kunskapens nyckel.

15 Och låt mig nu, mina högt älskade bröder och systrar, försäkra er att detta är principer rörande de döda och de levande som inte lättvindigt kan förbigås när det gäller vår frälsning. För deras [a]frälsning är nödvändig och väsentlig för vår frälsning, som Paulus säger om fäderna: De kan inte [b]fullkomliggöras utan oss, inte heller kan vi fullkomliggöras utan våra döda.

16 Och nu vill jag ge er ett annat citat av Paulus rörande dopet för de döda, i 1 Korintierbrevet 15:29: ”Vad uppnår annars de som döper sig för de dödas skull? Om de döda inte alls uppstår, varför döper man sig då för deras skull?”

17 Och vidare vill jag i samband med detta citat ge er ett citat av en av de profeter som hade blicken fäst på prästadömets [a]återställelse, de härligheter som skulle uppenbaras i de sista dagarna, och i synnerhet på detta det härligaste av alla ämnen som hör samman med det eviga evangeliet, det vill säga dopet för de döda. För Malaki säger i sista kapitlet, vers 5 och 6: ”Se, jag ska sända till er profeten [b]Elia innan Herrens stora och fruktansvärda dag kommer, och han ska vända fädernas hjärtan till barnen och barnens hjärtan till deras fäder, så att jag inte kommer och slår landet med förbannelse.”

18 Jag kunde ha gett en [a]tydligare översättning av detta, men det är tillräckligt tydligt som det står för att tjäna mitt syfte. Det räcker i det här fallet att veta att jorden kommer att drabbas av en förbannelse om det inte finns en sammansvetsande [b]länk av ett eller annat slag mellan fäderna och barnen på ett eller annat sätt. Och se, vilket är då detta sätt? Det är [c]dopet för de döda. För vi kan inte fullkomliggöras utan dem, inte heller kan de fullkomliggöras utan oss. Inte heller kan de eller vi fullkomliggöras utan dem som också har dött i evangeliet, för det är nödvändigt vid inledningen till [d]tidernas fullbordans utdelning, den tidsutdelning som nu börjar inledas, att en hel och fullständig och fullkomlig förening och sammansvetsning av tidsutdelningar och nycklar och krafter och härligheter äger rum och uppenbaras från Adams dagar ända till nuvarande tid. Och inte bara detta, utan även det som aldrig har uppenbarats från [e]världens grundläggning, utan har hållits dolt för de visa och kloka, ska uppenbaras för barn och [f]spädbarn i denna tidernas fullbordans utdelning.

19 Vad hör vi nu i detta evangelium som vi har tagit emot? En glädjens röst! En barmhärtighetens röst från himlen och en [a]sanningens röst ur jorden, glada budskap för de döda, en glädjens röst för de levande och de döda, [b]glada budskap om stor glädje. Hur ljuvliga på bergen är inte deras [c]fötter som bringar glada budskap om goda ting och som säger till Sion: ”Se, din Gud regerar!” Såsom [d]Karmels dagg ska kunskapen från Gud sänka sig över dem.

20 Och vad hör vi vidare? Glada budskap från [a]Cumorah! [b]Moroni, en ängel från himlen, förkunnar uppfyllelsen av profeterna – [c]boken som skulle uppenbaras. En Herrens röst i vildmarken i [d]Fayette i Seneca County tillkännager de tre vittnen som ska [e]bära vittne om boken! [f]Mikaels röst vid Susquehannaflodens strand, när han avslöjade djävulen då denne visade sig som en [g]ljusets ängel. [h]Petrus, Jakobs och Johannes röst vid Susquehannafloden i vildmarken mellan Harmony i Susquehanna County och Colesville i Broome County, när de förklarar sig som innehavare av rikets och tidernas fullbordans utdelnings [i]nycklar!

21 Och vidare: Guds röst i gamle [a]fader Whitmers kammare i Fayette i Seneca County, och vid flera tillfällen och på olika platser under denna Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heligas alla förflyttningar och prövningar! Och Mikaels, ärkeängelns, röst, [b]Gabriels och [c]Rafaels och flera andra [d]änglars röster, ifrån Mikael eller [e]Adam ända till nuvarande tid, som alla förkunnar sin [f]tidsutdelning, sina rättigheter, sina nycklar, sin ära, sitt majestät och sin härlighet samt sitt prästadömes makt medan de ger rad på rad, [g]bud på bud, lite här och lite där, och tröstar oss genom att förkunna det som ska komma och som stärker vårt [h]hopp.

22 Bröder, ska vi inte fortsätta i denna stora sak? Gå framåt och inte bakåt! Mod, bröder, och framåt, framåt till seger! Låt era hjärtan glädjas och vara mycket glada. Låt jorden brista ut i [a]sång. Låt de döda sjunga hymner av evigt lov till [b]Immanuel, Konungen, som innan jorden var till föreskrev det som skulle göra det möjligt för oss att [c]återlösa dem ur deras [d]fängelse, för fångarna ska släppas fria.

23 Låt [a]bergen ropa av glädje och alla ni dalar jubla högt, och alla ni hav och torra land berätta om er evige Konungs under! Och ni floder och bäckar och rännilar, strömma ner med glädje. Låt skogarna och markens alla träd prisa Herren, och ni massiva [b]klippor gråta av glädje! Och låt solen, månen och [c]morgonstjärnorna sjunga tillsammans och låt alla Guds söner ropa av glädje! Och låt de eviga skapelserna förkunna hans namn i evigheters evighet! Och vidare säger jag: Hur härlig är inte rösten vi hör från himlen, som i våra öron förkunnar härlighet och frälsning och ära och [d]odödlighet och [e]evigt liv, ja, riken, furstendömen och makter!

24 Se, Herrens stora [a]dag är nära, och vem kan [b]uthärda hans ankomstdag, och vem kan bestå när han uppenbarar sig? För han är som en [c]guldsmeds eld och som en tvättares såpa. Och han ska sitta som [d]en som smälter och renar silver, och han ska rena [e]Levis söner och luttra dem som guld och silver, så att de kan offra ett offer åt Herren i rättfärdighet. Låt oss därför som en kyrka och ett folk och som sista dagars heliga offra ett [f]offer åt Herren i rättfärdighet, och låt oss i hans heliga tempel, när det är färdigt, lägga fram en bok som innehåller [g]uppteckningarna om våra döda, som på alla sätt ska vara värdiga att tas emot.

25 Bröder! Jag har mycket att säga er om detta ämne, men jag slutar nu för denna gång och fortsätter med ämnet en annan gång. Jag är, som alltid, er ödmjuke tjänare och trofaste vän,

JOSEPH SMITH

- ◀1a
HFS Dop, döpa – Dop för de döda.

- ◀2a
L&F 127:6.

- ◀3a
HFS Vittne, vittnesmål.

- ◀5a
HFS Frälsning för de döda.

- ◀b
1 Petr. 4:6.

- ◀7a
Upp. 20:12; L&F 127:6–7. HFS Livets bok.

- ◀b
L&F 21:1.

- ◀8a
HFS Kraft, makt; Prästadöme.

- ◀b
HFS Besegla, besegling.

- ◀c
HFS Förrättningar.

- ◀d
HFS Frälsning för de döda.

- ◀9a
HFS Tidsutdelning.

- ◀b
HFS Myndighet.

- ◀c
HFS Jehova.

- ◀11a
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀b
HFS Frälsning.

- ◀12a
HFS Härlighet.

- ◀b
HFS Heder, hedra.

- ◀c
HFS Odödlig, odödlighet.

- ◀d
HFS Dop, döpa – Dop genom nedsänkning.

- ◀13a
L&F 124:29.

- ◀b
HFS Symbolik.

- ◀14a
HFS Besegla, besegling.

- ◀b
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀c
JSÖ Luk. 11:53 (tillägget).

- ◀15a
HFS Frälsning för de döda.

- ◀b
Hebr. 11:40. HFS Fullkomlig.

- ◀17a
HFS Evangeliets återställelse.

- ◀b
3 Ne. 25:5–6; L&F 2; 110:13–16. HFS Elia.

- ◀18a
JS–H 1:36–39.

- ◀b
HFS Förrättningar – Ställföreträdande förrättning; Släktuppteckningar.

- ◀c
L&F 124:28–30; 127:6–7.

- ◀d
HFS Tidsutdelning.

- ◀e
L&F 35:18.

- ◀f
Matt. 11:25; Luk. 10:21; Alma 32:23.

- ◀19a
Ps. 85:10–11.

- ◀b
Luk. 2:10.

- ◀c
Jes. 52:7–10; Mosiah 15:13–18; 3 Ne. 20:40.

- ◀d
5 Mos. 32:2; L&F 121:45.

- ◀20a
JS–H 1:51–52. HFS Cumorah, kullen.

- ◀b
HFS Moroni, Mormons son.

- ◀c
Jes. 29:4, 11–14; 2 Ne. 27:6–29. HFS Mormons bok.

- ◀d
HFS Fayette, New York (USA).

- ◀e
L&F 17:1–3.

- ◀f
L&F 27:11. HFS Adam.

- ◀g
2 Kor. 11:14.

- ◀h
L&F 27:12.

- ◀i
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀21a
DVS Peter Whitmer den äldre.

- ◀b
HFS Gabriel.

- ◀c
HFS Rafael.

- ◀d
HFS Änglar.

- ◀e
L&F 107:53–56.

- ◀f
HFS Tidsutdelning.

- ◀g
Jes. 28:10.

- ◀h
HFS Hopp.

- ◀22a
Jes. 49:13.

- ◀b
Jes. 7:14; Alma 5:50. HFS Immanuel.

- ◀c
HFS Återlösa, återlöst, återlösning.

- ◀d
Jes. 24:22; L&F 76:72–74.

- ◀23a
Jes. 44:23.

- ◀b
Luk. 19:40.

- ◀c
Job 38:7.

- ◀d
HFS Odödlig, odödlighet.

- ◀e
HFS Evigt liv.

- ◀24a
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀b
Mal. 3:1–3.

- ◀c
3 Ne. 24:2–3. HFS Jorden – Jordens rening.

- ◀d
Sak. 13:9.

- ◀e
5 Mos. 10:8; L&F 13; 124:39.

- ◀f
L&F 84:31. HFS Offergåva.

- ◀g
L&F 127:9. HFS Släktuppteckningar.

KAPITEL 129

Instruktioner givna av profeten Joseph Smith i Nauvoo i Illinois den 9 februari 1843 som förklarar tre viktiga nycklar varmed tjänande änglars och andars sanna natur kan urskiljas.

1–3: Det finns både uppståndna kroppar och andekroppar i himlen; 4–9: Nycklar ges varmed budbärare från andra sidan förlåten känns igen.

1 Det finns två slags varelser i [a]himlen, nämligen [b]änglar, som är [c]uppståndna personer och har kroppar av kött och ben –

2 Jesus sa till exempel: ”Rör vid mig och se, för en ande har inte [a]kött och ben som ni ser att jag har.”

3 För det andra: De [a]rättfärdiga människors [b]andar som har fullkomliggjorts, de som inte är uppståndna men som har ärvt samma härlighet.

4 Om en budbärare kommer och säger sig ha ett budskap från Gud, så räck honom handen och be honom skaka hand med dig.

5 Om han är en ängel gör han detta och du kan känna hans hand.

6 Om han är en rättfärdig persons ande som har fullkomliggjorts kommer han i sin härlighet, för det är enda sättet varpå han kan visa sig –

7 be honom skaka hand med dig, men han kommer inte att göra en rörelse, eftersom det strider mot himlens ordning att en rättfärdig man skulle bedra, men han kommer ändå att framföra sitt budskap.

8 Om det är [a]djävulen som kommer som en ljusets ängel så kommer han, när du ber honom skaka hand med dig, att räcka dig sin hand, och du kommer inte att känna något. Därför kan du upptäcka honom.

9 Detta är tre viktiga nycklar varmed du kan veta om ett budskap är från Gud.

- ◀1a
HFS Himlen.

- ◀b
HFS Uppståndelse.

- ◀c
HFS Änglar.

- ◀2a
Luk. 24:39.

- ◀3a
HFS Anden.

- ◀b
Hebr. 12:23; L&F 76:69.

- ◀8a
2 Kor. 11:14; 2 Ne. 9:9.

KAPITEL 130

Särskilda instruktioner givna av profeten Joseph Smith i Ramus i Illinois den 2 april 1843.

1–3: Fadern och Sonen kan personligen visa sig för människor; 4–7: Änglar bor i en celestial sfär; 8–9: Den celestiala jorden ska bli ett stort urim och tummim; 10–11: En vit sten ges till alla som inträder i den celestiala världen; 12–17: Tiden för Kristi andra ankomst är undanhållen profeten; 18–19: Intelligens som uppnåtts här i livet följer med oss i uppståndelsen; 20–21: Alla välsignelser kommer genom laglydnad; 22–23: Fadern och Sonen har kroppar av kött och ben.

1 När Frälsaren [a]visar sig ska vi se honom som han är. Vi ska se att han är en [b]människa som vi.

2 Och samma sällskaplighet som finns bland oss här kommer att finnas bland oss där, men den kommer att vara förenad med [a]evig härlighet, vilken härlighet vi inte nu åtnjuter.

3 Johannes 14:23: Att [a]Fadern och [b]Sonen ska visa sig, enligt den versen, betyder att de ska [c]visa sig personligen, och tanken att Fadern och Sonen [d]bor i en människas hjärta är en gammal sekterisk föreställning och är falsk.

4 Som svar på frågan: Beror inte Guds [a]tideräkning, änglars tideräkning, profeters tideräkning och människans tideräkning på den himlakropp varpå de bor?

5 svarar jag: Jo. Men inga [a]änglar betjänar denna jord utom de som tillhör eller har tillhört den.

6 Änglarna bor inte på en planet lik den här jorden,

7 utan de bor i Guds närhet på ett klot som liknar ett [a]hav av glas och [b]eld, där allt som rör deras härlighet uppenbaras – det förflutna, nuvarande och framtida – och ständigt finns inför Herren.

8 Platsen där Gud bor är ett stort [a]urim och tummim.

9 Denna [a]jord i sitt helgade och odödliga tillstånd ska bli som kristall och bli ett urim och tummim för invånarna som bor därpå, varigenom allt som tillhör ett lägre rike, eller alla riken av lägre ordning, kommer att uppenbaras för dem som bor på den. Och denna jord ska tillhöra Kristus.

10 Då ska den vita sten som nämns i Uppenbarelseboken 2:17 bli ett urim och tummim för var och en som får en sådan, varigenom det som tillhör riken av en högre ordning kommer att tillkännages.

11 Och en [a]vit sten ges till var och en som inträder i det celestiala riket, på vilken ett nytt [b]namn är skrivet, vilket ingen känner till utom den som får det. Det nya namnet är nyckelordet.

12 Jag profeterar i Herren Guds namn att inledningen till de [a]svårigheter som ska orsaka stor blodsutgjutelse före Människosonens ankomst, ska börja i [b]South Carolina.

13 De kommer troligtvis att uppstå genom slavfrågan. Detta förkunnade en röst för mig den 25 december 1832, då jag bad innerligt om detta ämne.

14 Jag bad en gång mycket innerligt för att få veta tiden för Människosonens [a]ankomst, när jag hörde en röst säga:

15 ”Joseph, min son, om du lever tills du är åttiofem år gammal, ska du få se Människosonens ansikte. Låt därför detta vara nog och besvära mig inte mera i denna sak.”

16 Sålunda lämnades jag utan att kunna avgöra om denna tillkommelse syftade på tusenårsrikets början, på någon föregående uppenbarelse eller om jag skulle dö och sålunda se hans ansikte.

17 Jag tror att Människosonens ankomst inte sker innan dess.

18 Oavsett vilken grad av [a]intelligens vi uppnår i detta liv, kommer den att följa med oss i [b]uppståndelsen.

19 Och om en person genom sin [a]flit och [b]lydnad förvärvar mer [c]kunskap och intelligens i detta liv än en annan, kommer han att ha motsvarande större [d]fördelar i den kommande världen.

20 Det finns en [a]lag, oåterkalleligen fastställd i himlen [b]före denna världs grundläggning, på vilken alla [c]välsignelser är baserade,

21 och när vi får någon välsignelse från Gud, så sker detta genom lydnad mot den lag på vilken den är baserad.

22 [a]Fadern har en [b]kropp av kött och ben, lika påtaglig som en människas, och likaså Sonen, men den [c]Helige Anden har inte en kropp av kött och ben, utan är en person som består av ande. Vore det inte så, skulle den Helige Anden inte kunna bo i oss.

23 En människa kan ta emot den [a]Helige Anden, och den kan sänka sig över henne utan att förbli hos henne.

- ◀1a
1 Joh. 3:2; Moro. 7:48. HFS Kristi andra ankomst.

- ◀b
Luk. 24:36–40.

- ◀2a
HFS Celestial härlighet.

- ◀3a
HFS Gud, gudomen – Gud Fadern.

- ◀b
HFS Gud, gudomen – Gud Sonen.

- ◀c
L&F 93:1.

- ◀d
L&F 130:22. HFS Gud, gudomen.

- ◀4a
2 Petr. 3:8; Abr. 3:4–10; se även Abr., fak. nr 2, fig. 1.

- ◀5a
HFS Änglar.

- ◀7a
Upp. 4:6; 15:2.

- ◀b
Jes. 33:14.

- ◀8a
HFS Urim och tummim.

- ◀9a
L&F 77:1. HFS Jorden – Jordens slutliga tillstånd.

- ◀11a
Upp. 2:17.

- ◀b
Jes. 62:2.

- ◀12a
L&F 38:29; 45:63.

- ◀b
L&F 87:1–5.

- ◀14a
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀18a
HFS Intelligens, intelligenser.

- ◀b
HFS Uppståndelse.

- ◀19a
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀b
HFS Kunskap.

- ◀c
HFS Flit.

- ◀d
Alma 12:9–11.

- ◀20a
L&F 82:10.

- ◀b
HFS Föruttillvaron.

- ◀c
5 Mos. 11:26–28; L&F 132:5. HFS Välsigna, välsignad, välsignelse.

- ◀22a
HFS Gud, gudomen.

- ◀b
Apg. 17:29.

- ◀c
HFS Helige Anden, den.

- ◀23a
HFS Helige Andens gåva, den.

KAPITEL 131

Instruktioner av profeten Joseph Smith, givna i Ramus i Illinois den 16 och 17 maj 1843.

1–4: Celestialt äktenskap är nödvändigt för upphöjelse i den högsta himlen; 5–6: Förklaring till hur människor beseglas till evigt liv; 7–8: All ande är materia.

1 I den [a]celestiala härligheten finns det tre himlar eller grader,

2 och för att uppnå den [a]högsta måste en människa ingå i denna prästadömets orden [det vill säga det [b]nya och eviga äktenskapsförbundet].

3 Och om hon inte gör det kan hon inte uppnå den.

4 Hon kan inträda i de andra, men det är slutet på hennes rike. Hon kan inte [a]föröka sig.

5 (Den 17 maj 1843.) Det fastare [a]profetiska ordet innebär att en människa genom uppenbarelse och profetians ande vet att hon är [b]beseglad till [c]evigt liv genom det heliga prästadömets makt.

6 Det är omöjligt för en människa att bli [a]frälst i [b]okunnighet.

7 Det finns ingen immateriell materia. All [a]ande är materia, men den är finare och renare och kan endast urskiljas med [b]renare ögon.

8 Vi kan inte se den, men när våra kroppar är renade kommer vi att se att allt är materia.

- ◀1a
L&F 76:70. HFS Celestial härlighet.

- ◀2a
L&F 132:5–21. HFS Upphöjelse.

- ◀b
HFS Äktenskap, gifta sig – Det nya och eviga äktenskapsförbundet.

- ◀4a
L&F 132:16–17.

- ◀5a
2 Petr. 1:19. HFS Kallelse och utkorelse.

- ◀b
L&F 68:12; 88:4. HFS Besegla, besegling.

- ◀c
HFS Evigt liv.

- ◀6a
HFS Frälsning.

- ◀b
L&F 107:99–100.

- ◀7a
HFS Anden.

- ◀b
L&F 76:12; 97:16; Mose 1:11.

KAPITEL 132

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Nauvoo i Illinois, upptecknad den 12 juli 1843, rörande det nya och eviga förbundet, som omfattar äktenskapsförbundets eviga natur och månggiftets princip. Trots att uppenbarelsen upptecknades 1843 visar de historiska uppteckningarna att profeten så tidigt som 1831 hade känt till några av de principer som denna uppenbarelse innehåller. Se Officiellt tillkännagivande 1.

1–6: Upphöjelse uppnås genom det nya och eviga förbundet; 7–14: Förutsättningarna och villkoren för detta förbund framställs; 15–20: Celestialt äktenskap och en fortsättning på familjen gör det möjligt för människor att bli gudar; 21–25: Den trånga och smala vägen leder till eviga liv; 26–27: Lagen som gäller hädelse mot den Helige Anden ges; 28–39: Löften om evig avkomma och upphöjelse ges till profeter och heliga i alla tidsåldrar; 40–47: Makten att binda och besegla på jorden och i himlen ges till Joseph Smith; 48–50: Herren beseglar på honom hans upphöjelse; 51–57: Emma Smith råds att vara trofast och sann; 58–66: Lagar gällande månggifte framställs.

1 Sannerligen, så säger Herren till dig, min tjänare Joseph, att eftersom du av min hand har begärt att få veta och förstå på vad sätt jag, Herren, rättfärdigade mina tjänare Abraham, Isak och Jakob och även Mose, David och Salomo, mina tjänare, i fråga om den princip och lära enligt vilken de hade många [a]hustrur och bihustrur –

2 se och ge akt, jag är Herren din Gud och ska svara dig rörande denna sak.

3 [a]Bered därför ditt hjärta på att ta emot och lyda de lärdomar som jag står i begrepp att ge dig, för alla som får denna lag uppenbarad för sig måste lyda den.

4 För se, jag uppenbarar ett nytt och evigt [a]förbund för er, och om ni inte håller detta förbund blir ni [b]fördömda, för ingen kan [c]förkasta detta förbund och tillåtas inträda i min härlighet.

5 För alla som vill ha en [a]välsignelse av mina händer ska följa den [b]lag, och dess villkor, som fastställdes för just den välsignelsen såsom de instiftades redan före världens grundläggning.

6 Och rörande det [a]nya och eviga förbundet så instiftades det för min [b]härlighets fullhets skull, och den som tar emot en fullhet därav måste och ska följa lagen, annars blir han fördömd, säger Herren Gud.

7 Och sannerligen säger jag er att denna lags [a]villkor är följande: Alla förbund, avtal, förpliktelser, åtaganden, [b]eder, löften, handlingar, förbindelser, föreningar eller förhoppningar, vilka inte sker och ingås och [c]beseglas genom [d]löftets Helige Ande av honom som är smord, både för tid och för all evighet och som dessutom är högst helig, genom [e]uppenbarelse och befallning medelst min smorde som jag har utsett på jorden att inneha denna makt (och jag har utsett min tjänare Joseph att inneha denna makt i de sista dagarna, och det finns aldrig mer än en i sänder på jorden som har förlänats denna makt och detta prästadömes [f]nycklar) har ingen effekt, verkan eller kraft i eller efter uppståndelsen från de döda, för alla avtal som inte ingås i detta syfte upphör när människorna dör.

8 Se, mitt hus är ett ordningens hus, säger Herren Gud, och inte ett oordningens hus.

9 Kommer jag att godta ett [a]offer, säger Herren, som inte är gjort i mitt namn?

10 Eller kommer jag av era händer att ta emot det som jag inte har [a]fastställt?

11 Och kommer jag att fastställa något för er, säger Herren, utom genom lag, såsom jag och min Fader [a]förordnade för er innan världen var till?

12 Jag är Herren er Gud, och jag ger er detta bud att ingen ska [a]komma till Fadern utom genom mig eller genom mitt ord, vilket är min lag, säger Herren.

13 Och allt som finns i världen, vare sig det är förordnat av människor, genom troner eller furstendömen eller makter eller något namnkunnigt, vad det vara må, som inte är enligt mig eller mitt ord, säger Herren, ska förkastas och ska [a]inte finnas kvar när människorna är döda, vare sig i eller efter uppståndelsen, säger Herren din Gud.

14 För allt som består är av mig, och allt det som inte är av mig ska skakas och förgöras.

15 Om därför en man [a]äktar en hustru i världen, och han inte gifter sig med henne enligt mig eller mitt ord och ingår förbund med henne så länge han är i världen, och hon med honom, så är deras förbund och äktenskap inte i kraft när de är döda och när de har lämnat världen. Därför är de inte bundna genom någon lag när de har lämnat världen.

16 Därför varken gifter de sig eller blir de [a]bortgifta när de har lämnat världen, utan utses att vara [b]änglar i himlen, vilka änglar är tjänande änglar som betjänar dem som är värdiga en långt större, ja, en övermåttan stor och evig härlighet.

17 För dessa änglar följde inte min lag. Därför kan de inte föröka sig utan fortsätter leva var för sig och ensamma utan upphöjelse i sitt frälsta tillstånd i all evighet, och härefter är de inte gudar utan är Guds änglar i evigheters evighet.

18 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Om en man äktar en hustru och ingår förbund med henne för tid och för all evighet, och om detta förbund inte är enligt mig eller enligt mitt ord, som är min lag, och inte beseglas genom löftets Helige Ande genom honom som jag har smort och utsett till denna makt, så äger det varken giltighet eller är i kraft när de har lämnat världen, eftersom de inte är förenade av mig eller av mitt ord, säger Herren. När de har lämnat denna värld kan det inte erkännas där, eftersom de inte kan passera de där utsedda änglarna och gudarna. Därför kan de inte ärva min härlighet, för mitt hus är ett ordningens hus, säger Herren Gud.

19 Och vidare: Sannerligen säger jag er: Om en man äktar en hustru enligt mitt ord, som är min lag, och enligt det [a]nya och eviga förbundet, och detta [b]beseglas på dem genom [c]löftets Helige Ande av honom som är smord och åt vilken jag har utsett denna makt och detta prästadömes [d]nycklar, så ska det sägas dem: ”Ni ska komma fram i den första uppståndelsen. Och om det sägs efter den första uppståndelsen, i nästa uppståndelse. Och ni ska ärva [e]troner, riken, furstendömen och makter, herradömen och alla höjder och djup.” Då ska det skrivas i Lammets [f]livsbok att han inte ska begå något mord varigenom oskyldigt blod utgjuts, och om ni förblir i mitt förbund och inte begår något mord varigenom oskyldigt blod utgjuts, ska allt vad min tjänare än har pålagt dem ske dem, i tid och i all evighet, och det ska vara i full kraft när de har lämnat världen, och de ska passera änglarna och gudarna, som är satta där till deras [g]upphöjelse och härlighet i allt som har beseglats på deras huvuden, och vars härlighet ska vara en fullhet och en fortsättning på avkomman i evigheters evighet.

20 Då ska de vara gudar, eftersom de är oändliga. Därför ska de bestå från evighet till evighet, eftersom de fortsätter. Då ska de vara över allt, eftersom allting är dem underställt. Då ska de vara [a]gudar, eftersom de har [b]all makt och änglarna är dem underställda.

21 Sannerligen, sannerligen säger jag er: Om ni inte följer min [a]lag kan ni inte uppnå denna härlighet,

22 för [a]trång är porten och smal är [b]vägen som leder till upphöjelse och [c]livens fortsättning, och få är de som finner den, eftersom ni inte tar emot mig i världen, inte heller känner ni mig.

23 Men om ni tar emot mig i världen, då ska ni känna mig och ska få er upphöjelse för att ni också ska vara [a]där jag är.

24 Detta är [a]eviga liv: Att känna den ende vise och sanne Guden och Jesus Kristus, som han har [b]sänt. Jag är han. Ta därför emot min lag.

25 [a]Vid är porten och bred är vägen som leder till [b]död, och många är de som går in genom den, eftersom de inte [c]tar emot mig, inte heller följer de min lag.

26 Sannerligen, sannerligen säger jag er: Om en man äktar en hustru enligt mitt ord, och de är beseglade genom [a]löftets Helige Ande enligt vad jag har fastställt, och han eller hon begår någon som helst synd eller överträdelse av det nya och eviga förbundet eller någon form av hädelse, och om de inte [b]begår mord varigenom de utgjuter oskyldigt blod, så ska de ändå komma fram i den första uppståndelsen och inträda i sin upphöjelse. Men de ska förgöras i köttet och ska [c]överlämnas åt [d]Satans slag till återlösningens dag, säger Herren Gud.

27 Den [a]hädelse mot den Helige Anden som [b]inte ska förlåtas vare sig i världen eller bortom världen består i att ni begår mord varigenom ni utgjuter oskyldigt blod och samtycker till min död, sedan ni har tagit emot mitt nya och eviga förbund, säger Herren Gud. Och den som inte håller denna lag kan på intet sätt inträda i min härlighet, utan ska bli [c]fördömd, säger Herren.

28 Jag är Herren, din Gud, och ska ge dig mitt heliga prästadömes lag, som förordnades av mig och min Fader innan världen var till.

29 [a]Abraham tog emot allt, vad han än tog emot, genom uppenbarelse och befallning, genom mitt ord, säger Herren, och han har inträtt i sin upphöjelse och sitter på sin tron.

30 Abraham fick [a]löften beträffande sina avkomlingar och sin livsfrukt – från vilken du, det vill säga min tjänare Joseph, [b]härstammar – vilka skulle fortsätta så länge som de var i världen. Och beträffande Abraham och hans avkomlingar så fortsätter de bortom världen. Både i världen och bortom världen fortsätter de lika oräkneliga som [c]stjärnorna, eller lika lite som ni kan räkna sandkornen på havsstranden kan ni räkna dessa.

31 Detta löfte är även ditt, eftersom du är av [a]Abraham och löftet gavs till Abraham. Och genom denna lag fortsätter min Faders verk, varigenom han förhärligar sig själv.

32 Gå därför och gör Abrahams [a]gärningar. Underkasta er min lag så ska ni bli frälsta.

33 Men om ni inte underkastar er min lag kan ni inte få min Faders löfte, som han gav till Abraham.

34 Gud [a]befallde Abraham, och [b]Sara gav [c]Hagar åt Abraham till hustru. Och varför gjorde hon det? Eftersom detta var lagen, och från Hagar kom många folk. Därför uppfyllde detta bland annat löftena.

35 Var Abraham därför under fördömelse? Sannerligen säger jag er: Nej, för jag, Herren, [a]befallde det.

36 Abraham fick [a]befallning att offra sin son [b]Isak. Ändå stod det skrivet: ”Du ska inte [c]döda.” Abraham vägrade emellertid inte, och det räknades honom till [d]rättfärdighet.

37 Abraham fick [a]bihustrur och de födde honom barn, och det räknades honom till rättfärdighet eftersom de blev honom givna och han höll min lag. Och Isak och [b]Jakob gjorde inte heller annat än det de fick befallning att göra. Och eftersom de inte gjorde annat än det som de fick befallning att göra, har de inträtt i sin [c]upphöjelse enligt löftena och sitter på troner och är inte änglar utan gudar.

38 Även [a]David fick [b]många hustrur och bihustrur, och även mina tjänare Salomo och Mose, och även många andra av mina tjänare från skapelsens begynnelse till denna tid. Och i intet syndade de utom i det som de inte fick av mig.

39 Davids hustrur och bihustrur blev honom [a]givna av mig genom min tjänare Natans hand och andra profeter som innehade [b]nycklarna till denna makt. Och i intet av detta syndade han mot mig, utom i fråga om [c]Uria och dennes hustru. Och därför har han fallit från sin upphöjelse och fått sin del. Och han ska inte få behålla dem bortom världen, för jag [d]gav dem åt en annan, säger Herren.

40 Jag är Herren din Gud, och jag gav dig, min tjänare Joseph, ett åliggande och [a]återställer allt. Be om vad du vill, och det ska bli dig givet enligt mitt ord.

41 Och eftersom du har frågat mig angående äktenskapsbrott, sannerligen, sannerligen säger jag dig: Om en man tar emot en hustru i det nya och eviga förbundet, och om hon är med en annan man, som jag inte har utsett åt henne enligt den heliga smörjelsen, har hon begått äktenskapsbrott och ska förgöras.

42 Om hon inte är under det nya och eviga förbundet och hon blir med en annan man, har hon [a]begått äktenskapsbrott.

43 Och om hennes man blir med en annan kvinna och han är bunden av ett [a]löfte, så har han brutit sitt löfte och har begått äktenskapsbrott.

44 Och om hon inte har begått äktenskapsbrott utan är oskyldig och inte har brutit sitt löfte, och hon vet det, och jag uppenbarar det för dig, min tjänare Joseph, då ska du ha makt, genom mitt heliga prästadömes myndighet, att ta henne och ge henne åt honom som inte har begått äktenskapsbrott utan har varit [a]trofast, för han ska göras till styresman över många.

45 För jag har förlänat dig [a]nycklarna och prästadömets makt, varigenom jag [b]återställer allt och tillkännager allt för dig i rätt tid.

46 Och sannerligen, sannerligen säger jag dig att allt vad du [a]beseglar på jorden ska vara beseglat i himlen, och allt vad du binder på jorden i mitt namn och enligt mitt ord, säger Herren, det ska vara bundet för evigt i himlarna. Och de synder du [b]förlåter någon på jorden ska vara förlåtna för evigt i himlarna, och de synder du håller någon kvar i på jorden ska hållas kvar i himlen.

47 Och vidare: Sannerligen säger jag: Den du välsignar ska jag välsigna, och den du förbannar ska jag [a]förbanna, säger Herren, för jag, Herren, är din Gud.

48 Och vidare: Sannerligen säger jag dig, min tjänare Joseph, att allt du ger på jorden, och den du ger någon på jorden genom mitt ord och enligt min lag, ska besökas med välsignelser och inte förbannelser samt med min kraft, säger Herren, och ska vara utan fördömelse på jorden och i himlen.

49 För jag är Herren din Gud och ska vara med dig ända till världens [a]ände och i all evighet, för sannerligen, jag [b]beseglar på dig din [c]upphöjelse och bereder en tron åt dig i min Faders rike med Abraham, din [d]fader.

50 Se, jag har sett dina [a]offer och ska förlåta alla dina synder. Jag har sett dina offer i lydnad mot det som jag har sagt dig. Fortsätt därför, och jag ska bereda en utväg för dig, liksom jag [b]antog Abrahams offer då han skulle offra sin son Isak.

51 Sannerligen säger jag dig: Jag ger min tjänarinna Emma Smith, din hustru, som jag har gett dig, en befallning att hon ska hejda sig och inte ta del av det som jag befallde dig att erbjuda henne, för jag gjorde det, säger Herren, för att pröva er båda såsom jag gjorde med Abraham, och så att jag skulle kunna fordra en offergåva av din hand genom förbund och offer.

52 Och låt min tjänarinna [a]Emma Smith ta emot alla dem som har getts till min tjänare Joseph, och som är dygdiga och rena inför mig. Och de som inte är rena och har sagt att de var rena, ska förgöras, säger Herren Gud.

53 För jag är Herren din Gud, och ni ska lyda min röst. Och jag ska låta min tjänare Joseph göras till styresman över mycket, för han har varit [a]trofast i det lilla, och härefter ska jag styrka honom.

54 Och jag befaller min tjänarinna Emma Smith att stanna hos och hålla sig till min tjänare Joseph och till ingen annan. Men om hon inte vill hålla detta bud ska hon förgöras, säger Herren, för jag är Herren din Gud, och ska förgöra henne om hon inte rättar sig efter min lag.

55 Men om hon inte vill rätta sig efter detta bud, då ska min tjänare Joseph göra allt för henne, såsom han har sagt. Och jag ska välsigna honom och föröka honom och ge honom [a]hundrafaldigt av fäder och mödrar, bröder och systrar, hus och åkrar, hustrur och barn i den här världen samt de [b]eviga livens kronor i de eviga världarna.

56 Och vidare: Sannerligen säger jag: Låt min tjänarinna [a]förlåta min tjänare Joseph hans överträdelser, och då ska hon få förlåtelse för sina överträdelser, varmed hon har syndat mot mig, och jag Herren din Gud, ska välsigna henne och föröka henne och få hennes hjärta att glädjas.

57 Och vidare säger jag: Låt inte min tjänare Joseph avhända sig sin egendom, så att en fiende kommer och förgör honom, för Satan [a]försöker förgöra. För jag är Herren din Gud, och han är min tjänare, och se och ge akt, jag är med honom, såsom jag var med Abraham, din fader, ända till hans [b]upphöjelse och härlighet.

58 Och nu, vad beträffar [a]prästadömets lag, så finns det mycket som hänför sig till den.

59 Sannerligen, om en man kallas av min Fader liksom [a]Aron kallades, genom min egen röst och genom hans röst som sände mig, och jag har begåvat honom med [b]nycklarna till detta prästadömes makt, så begår han inte synd när han gör något i mitt namn och enligt min lag och enligt mitt ord, och jag ska rättfärdiggöra honom.

60 Låt därför ingen anmärka på min tjänare Joseph, för jag ska rättfärdiga honom, för han ska ge det offer som jag fordrar av hans händer för hans överträdelsers skull, säger Herren din Gud.

61 Och vidare rörande prästadömets lag: Om en man äktar en [a]jungfru och önskar äkta [b]ännu en och den första ger sitt samtycke, och om han äktar den andra och de är jungfrur och inte har gett något löfte till en annan man, då är han rättfärdigad. Han kan inte begå äktenskapsbrott för de är givna åt honom, för han kan inte begå äktenskapsbrott med den som tillhör honom och ingen annan.

62 Och om han får sig givet tio jungfrur enligt denna lag kan han inte begå äktenskapsbrott, för de tillhör honom och de är givna till honom, därför är han rättfärdigad.

63 Men om någon eller några av de tio jungfrurna blir med en annan man efter det att hon är gift har hon begått äktenskapsbrott och ska bli förgjord, för de är givna åt honom för att [a]föröka sig och uppfylla jorden enligt min befallning och för att fullborda löftet som min Fader gav före världens grundläggning, och för deras upphöjelse i de eviga världarna, så att de kan föda människosjälar, för häri fortsätter min Faders [b]verk så att han kan förhärligas.

64 Och vidare: Sannerligen, sannerligen säger jag er: Om en man som innehar denna makts nycklar har en hustru, och han undervisar henne om mitt prästadömes lag rörande dessa ting, så ska hon tro på och stödja honom, annars ska hon förgöras, säger Herren din Gud, för jag ska förgöra henne, för jag ska förhärliga mitt namn genom alla dem som tar emot och håller min lag.

65 Om hon inte tar emot denna lag är det därför lagligt för mig att han tar emot allt det som jag, Herren hans Gud, kommer att ge honom, eftersom hon inte trodde på och stödde honom enligt mitt ord. Och hon blir då överträdaren, och han är undantagen Saras lag, hon som stödde Abraham enligt lagen när jag befallde Abraham att ta Hagar till hustru.

66 Och nu, med avseende på denna lag, sannerligen, sannerligen säger jag dig: Jag ska framdeles uppenbara mera för dig. Låt därför detta vara nog tills vidare. Se, jag är Alfa och Omega. Amen.

- ◀1a
L&F 132:34, 37–39. HFS Äktenskap, gifta sig – Månggifte.

- ◀3a
L&F 29:8; 58:6; 78:7.

- ◀4a
HFS Förbund.

- ◀b
HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀c
L&F 131:1–4.

- ◀5a
L&F 130:20–21.

- ◀b
HFS Lagen.

- ◀6a
L&F 66:2. HFS Nya och eviga förbundet, det.

- ◀b
L&F 76:70, 92–96. HFS Celestial härlighet.

- ◀7a
L&F 88:38–39.

- ◀b
HFS Ed.

- ◀c
HFS Besegla, besegling.

- ◀d
HFS Löftets Helige Ande.

- ◀e
HFS Uppenbarelse.

- ◀f
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀9a
Moro. 7:5–6. HFS Offer.

- ◀10a
3 Mos. 22:20–25; Mose 5:19–23.

- ◀11a
L&F 132:5.

- ◀12a
Joh. 14:6.

- ◀13a
3 Ne. 27:10–11.

- ◀15a
HFS Äktenskap, gifta sig.

- ◀16a
Matt. 22:23–33; Mark. 12:18–25; Luk. 20:27–36.

- ◀b
HFS Änglar.

- ◀19a
HFS Äktenskap, gifta sig – Det nya och eviga äktenskapsförbundet.

- ◀b
HFS Besegla, besegling.

- ◀c
L&F 76:52–53; 88:3–4.

- ◀d
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀e
2 Mos. 19:5–6; Upp. 5:10; 20:6; L&F 76:56; 78:15, 18.

- ◀f
HFS Livets bok.

- ◀g
HFS Upphöjelse.

- ◀20a
Matt. 25:21; L&F 29:12–13; 132:37. HFS Människa, människor – Människan kan bli som vår himmelske Fader.

- ◀b
L&F 50:26–29; 76:94–95; 84:35–39.

- ◀21a
HFS Lagen.

- ◀22a
Luk. 13:24; 2 Ne. 33:9; Hel. 3:29–30.

- ◀b
Matt. 7:13–14, 23; 2 Ne. 9:41; 31:17–21.

- ◀c
L&F 132:30–31.

- ◀23a
Joh. 14:2–3.

- ◀24a
Joh. 17:3. HFS Evigt liv.

- ◀b
Joh. 3:16–17; L&F 49:5.

- ◀25a
Matt. 7:13–14; 3 Ne. 14:13–15.

- ◀b
HFS Döden, den andliga.

- ◀c
Joh. 5:43.

- ◀26a
HFS Löftets Helige Ande.

- ◀b
Alma 39:5–6.

- ◀c
L&F 82:21; 104:9–10.

- ◀d
HFS Djävulen.

- ◀27a
HFS Häda, hädelse; Oförlåtlig synd.

- ◀b
Matt. 12:31–32; Hebr. 6:4–6; L&F 76:31–35. HFS Förtappelsens söner.

- ◀c
HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀29a
HFS Abraham.

- ◀30a
1 Mos. 12:1–3; 13:16. HFS Abraham – Abrahams avkomlingar; Abrahams förbund.

- ◀b
2 Ne. 3:6–16.

- ◀c
1 Mos. 15:5; 22:17.

- ◀31a
L&F 86:8–11; 110:12.

- ◀32a
Joh. 8:39; Alma 5:22–24.

- ◀34a
1 Mos. 16:1–3.

- ◀b
HFS Sara.

- ◀c
1 Mos. 25:12–18. HFS Hagar.

- ◀35a
Jakob 2:24–30.

- ◀36a
1 Mos. 22:2–12.

- ◀b
HFS Isak.

- ◀c
2 Mos. 20:13.

- ◀d
Jakob 4:5. HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀37a
DVS andra hustrur. 1 Mos. 25:5–6.

- ◀b
1 Mos. 30:1–4; L&F 133:55. HFS Jakob, Isaks son.

- ◀c
HFS Människa, människor – Människan kan bli som vår himmelske Fader; Upphöjelse.

- ◀38a
HFS David.

- ◀b
1 Sam. 25:42–43; 2 Sam. 5:13; 1 Kung. 11:1–3.

- ◀39a
2 Sam. 12:7–8.

- ◀b
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀c
2 Sam. 11:4, 27; 12:9; 1 Kung. 15:5. HFS Mord; Äktenskapsbrott.

- ◀d
Jer. 8:10.

- ◀40a
JS–H 1:33. HFS Evangeliets återställelse.

- ◀42a
L&F 42:22–26.

- ◀43a
HFS Förbund; Äktenskap, gifta sig.

- ◀44a
HFS Kyskhet.

- ◀45a
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀b
Apg. 3:21; L&F 86:10. HFS Evangeliets återställelse.

- ◀46a
HFS Besegla, besegling.

- ◀b
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀47a
1 Mos. 12:1–3; L&F 124:93.

- ◀49a
Matt. 28:20.

- ◀b
L&F 68:12.

- ◀c
L&F 5:22. HFS Kallelse och utkorelse.

- ◀d
1 Mos. 17:1–8; 2 Ne. 8:2.

- ◀50a
HFS Offer.

- ◀b
1 Mos. 22:10–14; L&F 97:8.

- ◀52a
HFS Smith, Emma Hale.

- ◀53a
Matt. 25:21; L&F 52:13.

- ◀55a
Mark. 10:28–31.

- ◀b
HFS Evigt liv; Familjen – Den eviga familjen.

- ◀56a
HFS Förlåta.

- ◀57a
Matt. 10:28.

- ◀b
HFS Upphöjelse.

- ◀58a
L&F 84:19–26. HFS Prästadöme.

- ◀59a
Hebr. 5:4. HFS Aron, Moses bror.

- ◀b
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀61a
HFS Jungfru.

- ◀b
OT 1. HFS Äktenskap, gifta sig – Månggifte.

- ◀63a
1 Mos. 1:26–28; Jakob 2:30.

- ◀b
Mose 1:39.

KAPITEL 133

Uppenbarelse given genom profeten Joseph Smith i Hiram i Ohio den 3 november 1831. Som inledning för denna uppenbarelse återger Joseph Smiths historia: ”Vid den här tiden fanns det mycket som äldsterna önskade få veta rörande predikandet av evangeliet till jordens invånare och angående insamlingen, och för att kunna vandra i det sanna ljuset och undervisas från höjden, frågade jag Herren den 3 november 1831 och erhöll följande viktiga uppenbarelse.” Detta kapitel utgjorde först ett tillägg till boken Läran och förbunden och fick senare ett kapitelnummer.

1–6: De heliga befalls att bereda sig för Kristi andra ankomst; 7–16: Alla människor befalls att fly från Babylon, komma till Sion och bereda sig för Herrens stora dag; 17–35: Han kommer att stå på Sions berg, kontinenterna kommer att bli ett enda landområde och Israels förlorade stammar kommer att återvända; 36–40: Evangeliet återställdes genom Joseph Smith för att predikas i hela världen; 41–51: Herren ska komma ner med hämnd över de orättfärdiga; 52–56: Det kommer att bli hans återlöstas år; 57–74: Evangeliet ska sändas ut för att frälsa de heliga och för de ogudaktigas undergång.

1 Hör, o ni min kyrkas folk, säger Herren er Gud, och lyssna till Herrens ord om er,

2 den Herre som plötsligt ska [a]komma till sitt tempel, den Herre som ska komma ner över världen med förbannelse för att hålla [b]dom, ja, över alla nationer som glömmer Gud och över alla de gudlösa bland er.

3 För han ska [a]blotta sin heliga arm inför alla nationernas ögon, och alla jordens ändar ska se sin Guds [b]frälsning.

4 Bered er därför, o mitt folk, bered er, heliggör er, samla er, o ni min kyrkas folk, i Sions land, alla ni som inte fått befallning att stanna kvar.

5 Dra ut från [a]Babylon. Var [b]rena, ni som bär Herrens kärl.

6 Kalla samman era högtidliga församlingar och [a]tala ofta med varandra. Och låt alla åkalla Herrens namn.

7 Ja, sannerligen säger jag er på nytt: Tiden är inne då Herrens röst ljuder för er: Dra ut från Babylon, [a]samla ihop er från nationerna, från de [b]fyra väderstrecken, från himlens ena ände till den andra.

8 [a]Sänd ut min kyrkas äldster till nationerna som är i fjärran, till [b]öarna i havet. Sänd ut dem till främmande länder, kalla på alla nationer, först på [c]icke-judarna och sedan på [d]judarna.

9 Och se och ge akt, detta ska vara deras rop och Herrens röst till alla människor: ”Dra ut till Sions land så att mitt folks gränser kan utvidgas och så att hennes [a]stavar kan stärkas och så att [b]Sion kan nå ut till områdena runt omkring.”

10 Ja, låt ropet gå ut bland alla människor: ”Vakna och stå upp och gå ut och möt [a]brudgummen. Se och ge akt, brudgummen kommer, gå ut och möt honom. Bered er för Herrens [b]stora dag.

11 [a]Vaka därför, för ni [b]vet varken dagen eller timmen.

12 Låt därför dem som befinner sig [a]bland icke-judarna fly till [b]Sion.

13 Och låt dem som är av [a]Juda fly till [b]Jerusalem, till [c]bergen där Herrens [d]hus står.

14 Dra ut från nationerna, ja, från Babylon, från ogudaktighetens mitt, som är ett andligt Babylon.

15 Men sannerligen så säger Herren: Låt inte er flykt ske med [a]hast utan se till att allt bereds för er. Och den som drar åstad, låt honom [b]inte se sig om, så att plötslig undergång drabbar honom.”

16 Lyssna och hör, o ni jordens invånare. [a]Lyssna samfällt alla ni min kyrkas äldster och hör Herrens röst, för han kallar alla människor och han befaller alla människor överallt att [b]omvända sig.

17 För se, Herren Gud har [a]sänt ut ängeln som ropar mitt i himlen och säger: ”Bered Herrens väg och gör hans stigar [b]raka, för timmen för hans [c]ankomst är nära”,

18 då [a]Lammet ska stå på [b]Sions berg och med honom [c]etthundrafyrtiofyra tusen som har hans Faders namn skrivet på sina pannor.

19 Bered er därför för [a]brudgummens [b]ankomst. Gå ut, gå ut och möt honom,

20 för se, han ska [a]stå på Olivberget och på den mäktiga oceanen, ja, det stora djupet, och på öarna i havet och på Sions land.

21 Och han ska [a]låta höra sin röst från [b]Sion, och han ska tala från Jerusalem, och hans röst ska höras bland alla människor.

22 Och det ska vara en [a]röst som ljudet av många vatten, och som ljudet av en stark [b]åska, vilken ska [c]bryta ner bergen, och dalarna ska inte gå att finna.

23 Han ska befalla det stora djupet, och det ska drivas tillbaka till länderna i norr och [a]öarna ska bli ett enda land.

24 Och [a]Jerusalems land och Sions land ska återvända till sin egen plats, och jorden ska bli såsom den var i de dagar innan den [b]delades.

25 Och Herren, ja, Frälsaren, ska stå mitt ibland sitt folk och ska [a]regera över allt kött.

26 Och de som är i länderna i [a]norr ska bli ihågkomna inför Herren, och deras profeter ska höra hans röst och inte längre hejda sig, och de ska slå på klipporna och isen ska flyta undan för deras närvaro.

27 Och en [a]väg ska byggas mitt i det stora djupet.

28 Deras fiender ska bli deras byte,

29 och i de [a]ofruktbara öknarna ska det bildas dammar av levande vatten, och den förtorkade marken ska inte längre vara ett törstigt land.

30 Och de ska frambära sina rika skatter åt [a]Efraims barn, mina tjänare.

31 Och de eviga [a]höjdernas gränser ska bäva vid deras närvaro.

32 Och där ska de falla ner och krönas med härlighet, ja, i Sion, genom Herrens tjänares händer, ja, Efraims barn.

33 Och de ska fyllas med den eviga glädjens [a]sånger.

34 Se, detta är den evige Gudens välsignelse över Israels [a]stammar, och den rikare välsignelsen över [b]Efraims huvud och hans följeslagares.

35 Och även de som är av [a]Juda stam ska efter sitt lidande bli heliggjorda i [b]helighet inför Herren, för att bo i hans närhet dag och natt, i evigheters evighet.

36 Och nu, sannerligen säger Herren: För att detta ska kunna komma till er kännedom, o, jordens invånare, har jag sänt ut min [a]ängel som flyger igenom himlens mitt, han som har det eviga [b]evangeliet, som har visat sig för några och har överlämnat det åt människorna och som ska visa sig för många som bor på jorden.

37 Och detta [a]evangelium ska [b]predikas för [c]alla nationer, släkten, tungomål och folk,

38 och Guds tjänare ska gå ut och med hög röst säga: ”Frukta Gud och ge honom ära, för stunden för hans dom har kommit,

39 och [a]tillbe honom som har skapat himmel och jord och havet och vattenkällorna.”

40 Åkalla Herrens namn dag och natt och säg: ”O, att du ville låta himlarna [a]rämna, att du själv kom ner, att bergen kunde smälta för din närvaro.”

41 Och den ska besvaras på deras huvuden, för Herrens närhet ska vara som den smältande eld som bränner, och som den eld som får vattnen att [a]sjuda.

42 O Herre, du ska komma ner och kungöra ditt namn för dina motståndare, och alla nationer ska bäva för din närvaro.

43 När du gör fruktansvärda ting, ting som de inte väntar sig,

44 ja, när du kommer ner och bergen smälter för din närvaro ska du [a]möta honom som gläder sig och utövar rättfärdighet, honom som kommer ihåg dig på dina vägar.

45 För sedan världens begynnelse har människor varken hört eller med örat uppfattat, inte heller har något öga sett, o Gud, utom du, hur stora ting du har [a]berett åt den som [b]väntar på dig.

46 Och det ska sägas: ”[a]Vem är detta som [b]kommer ner från Gud i himlen i färgade kläder, ja, från de trakter vilka ingen känner, klädd i sin härliga skrud och kommer farande i sin styrkas storhet?”

47 Och han ska säga: ”Jag är den som talade i rättfärdighet, mäktig att frälsa.”

48 Och Herren ska vara klädd i [a]rött, och hans kläder vara lika hans som trampar vinpressen.

49 Och så stor ska hans närvaros härlighet vara, att [a]solen ska gömma sitt ansikte i skam, och månen ska hålla tillbaka sitt ljus, och stjärnorna ska slungas från sina platser,

50 och hans röst ska höras: ”Jag har ensam [a]trampat vinpressen och frambringat dom över alla människor, och ingen var med mig.

51 Och jag har trampat dem i min vrede, och jag trampade sönder dem i min ilska, och deras blod har jag [a]stänkt på mina kläder och fläckat ner hela min dräkt, för detta var hämndens dag i mitt hjärta.

52 Och nu har mina återlöstas år kommit” och de ska tala om sin Herres kärleksfulla välvilja och om allt som han har skänkt dem enligt sin godhet och enligt sin kärleksfulla välvilja, i evigheters evighet.

53 I alla deras [a]lidanden led han med dem och hans närvaros ängel frälste dem, och i sin [b]kärlek och i sin medömkan [c]återlöste han dem och lyfte dem och bar dem i alla forna dagar,

54 ja, och även [a]Enok och dem som var med honom, profeterna som var före honom, och även [b]Noa och dem som var före honom, och även [c]Mose och dem som var före honom,

55 och från Mose till Elia, och från Elia till Johannes, vilka var med Kristus i hans [a]uppståndelse, samt de heliga apostlarna, jämte Abraham, Isak och Jakob, ska vara i Lammets närhet.

56 Och de [a]heligas [b]gravar ska [c]öppnas, och de ska komma fram och stå på Lammets [d]högra sida, när han står på [e]Sions berg och på den heliga staden, [f]Nya Jerusalem, och de ska sjunga [g]Lammets [h]sång, dag och natt i evigheters evighet.

57 Och i den avsikten, för att människorna skulle kunna få del av de [a]härligheter som skulle uppenbaras, sände Herren ut sitt [b]evangeliums fullhet, sitt eviga förbund, och framlade det med tydlighet och klarhet,

58 för att bereda de svaga för det som ska ske på jorden och för Herrens verk den dag då de [a]svaga ska bringa den vise på skam och den [b]minste bli en stark nation och [c]två driva sina tiotusenden på flykt.

59 Och med det som för världen är svagt ska Herren [a]tröska nationerna med sin Andes kraft.

60 Och därför gavs dessa bud. Det befalldes den dag de gavs att de skulle döljas för världen, men nu ska de [a]utsändas till [b]allt kött.

61 Och detta är enligt Herrens sinne och vilja, han som råder över allt kött.

62 Och den som [a]omvänder sig och [b]heliggör sig inför Herren ska få [c]evigt liv.

63 Och över dem som inte [a]hörsammar Herrens röst ska det uppfyllas som skrevs av profeten Mose, att de skulle [b]avskäras från folket.

64 Och även det som skrevs av profeten [a]Malaki: ”För se, [b]dagen kommer som ska [c]brinna som en ugn, och alla de högmodiga, ja, alla som handlar ogudaktigt, ska bli som stubb, och dagen som kommer ska bränna upp dem, säger Härskarornas Herre, så att varken rot eller gren ska lämnas kvar av dem.”

65 Därför ska detta vara Herrens svar till dem:

66 ”Den dag då jag kom till mina egna [a]tog ingen av er emot mig, och ni drevs ut.

67 När jag ropade på nytt var det ingen av er som svarade, dock var min [a]arm inte alls förkortad så att jag inte kunde återlösa, inte heller min [b]makt att befria.

68 Se, med min tillrättavisning [a]uttorkar jag havet. Jag gör floderna till vildmark. Deras fisk stinker och dör av törst.

69 Jag klär himlarna i svart och gör av säckväv deras klädnad.

70 Och [a]detta ska ni få av min hand – ni ska lägga er ner i sorg.

71 Se och ge akt, det finns ingen som kan befria er, för ni lydde inte min röst när jag kallade på er från himlarna. Ni trodde inte mina tjänare, och när de [a]sändes till er tog ni inte emot dem.

72 Därför [a]förseglade de vittnesbördet och band ihop lagen, och ni överlämnades åt mörker.

73 Dessa ska gå bort till det yttersta mörkret, där det finns [a]gråt och klagan och tandagnisslan.

74 Se, Herren er Gud, har talat det. Amen.”

- ◀2a
Mal. 3:1; L&F 36:8.

- ◀b
L&F 1:36. HFS Jesus Kristus – Domare.

- ◀3a
Jes. 52:10.

- ◀b
Jes. 12:2; 52:10. HFS Frälsning; Återlösningsplanen.

- ◀5a
Alma 5:57; L&F 1:16. HFS Babel, Babylon; Världslighet.

- ◀b
2 Tim. 2:21; 3 Ne. 20:41; L&F 38:42. HFS Renad, renhjärtad.

- ◀6a
Mal. 3:16–18.

- ◀7a
L&F 29:8. HFS Israel – Israels insamling.

- ◀b
Sak. 2:6–7; Mark. 13:27.

- ◀8a
HFS Missionsverksamhet.

- ◀b
Jes. 11:11; 1 Ne. 22:4; 2 Ne. 10:8, 20.

- ◀c
HFS Icke-judar.

- ◀d
HFS Judar.

- ◀9a
Jes. 54:2. HFS Stav.

- ◀b
HFS Sion.

- ◀10a
Matt. 25:6; L&F 33:17–18; 45:54–59. HFS Brudgummen.

- ◀b
L&F 1:12–14.

- ◀11a
Mark. 13:32–37; JS–M 1:46, 48.

- ◀b
L&F 49:7.

- ◀12a
L&F 38:31, 42.

- ◀b
HFS Sion.

- ◀13a
HFS Juda.

- ◀b
HFS Jerusalem.

- ◀c
Jes. 2:1–3; Hes. 38:8.

- ◀d
Ps. 122.

- ◀15a
Jes. 52:10–12; L&F 58:56.

- ◀b
1 Mos. 19:17, 26; Luk. 9:62.

- ◀16a
L&F 1:1–6.

- ◀b
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀17a
L&F 13; 27:7–8; 88:92.

- ◀b
Jes. 40:3–5.

- ◀c
Mal. 3:1.

- ◀18a
Upp. 14:1. HFS Guds Lamm.

- ◀b
L&F 84:2.

- ◀c
Upp. 7:1–4.

- ◀19a
HFS Brudgummen.

- ◀b
Matt. 25:1–13; L&F 33:17–18; 88:92. HFS Kristi andra ankomst.

- ◀20a
Sak. 14:4; L&F 45:48–53.

- ◀21a
Joel 3:16; Amos 1:2.

- ◀b
Jes. 2:2–4.

- ◀22a
Hes. 43:2; Upp. 1:15; L&F 110:3.

- ◀b
Ps. 77:18; Upp. 14:2.

- ◀c
Dom. 5:5; Jes. 40:4; 64:1; Upp. 16:20; L&F 49:23; 109:74.

- ◀23a
Upp. 6:14.

- ◀24a
HFS Jerusalem.

- ◀b
1 Mos. 10:25. HFS Jorden – Jordens delning.

- ◀25a
HFS Jesus Kristus – Kristus regerar under tusenårsriket.

- ◀26a
Jer. 16:14–15; L&F 110:11. HFS Israel – Israels tio förlorade stammar.

- ◀27a
Jes. 11:15–16; 2 Ne. 21:16.

- ◀29a
Jes. 35:6–7.

- ◀30a
Sak. 10:7–12. HFS Efraim – Efraims stam.

- ◀31a
1 Mos. 49:26.

- ◀33a
Jes. 35:10; 51:11; L&F 66:11.

- ◀34a
HFS Israel – Israels tolv stammar.

- ◀b
1 Mos. 48:14–20; 1 Krön. 5:1–2; Eth. 13:7–10.

- ◀35a
HFS Juda – Juda stam.

- ◀b
HFS Helighet.

- ◀36a
Upp. 14:6–7; L&F 20:5–12.

- ◀b
HFS Evangeliets återställelse.

- ◀37a
HFS Evangeliet.

- ◀b
HFS Missionsverksamhet; Predika.

- ◀c
L&F 42:58.

- ◀39a
HFS Tillbe, tillbedjan.

- ◀40a
Jes. 64:1–2.

- ◀41a
Job 41:31.

- ◀44a
1 Tess. 4:15–18.

- ◀45a
Jes. 64:4; 1 Kor. 2:9.

- ◀b
Klag. 3:25; 2 Ne. 6:7, 13.

- ◀46a
Jes. 63:1–2.

- ◀b
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀48a
1 Mos. 49:11–12; Luk. 22:44; Upp. 19:11–15; JSÖ Upp. 19:15 (tillägget); Mosiah 3:7; L&F 19:18.

- ◀49a
Jes. 13:10; 24:23; L&F 45:42; 88:87.

- ◀50a
Jes. 63:2–3; L&F 76:107; 88:106.

- ◀51a
3 Mos. 8:30.

- ◀53a
Jes. 63:4–9.

- ◀b
HFS Kärlek.

- ◀c
HFS Återlösa, återlöst, återlösning.

- ◀54a
HFS Enok (Henok).

- ◀b
HFS Noa, biblisk patriark.

- ◀c
HFS Mose.

- ◀55a
HFS Uppståndelse.

- ◀56a
HFS Helig.

- ◀b
L&F 29:13.

- ◀c
L&F 45:45–46; 88:96–97.

- ◀d
Matt. 25:33–34.

- ◀e
Jes. 24:23; Upp. 14:1; L&F 76:66; 84:2, 98–102.

- ◀f
HFS Nya Jerusalem.

- ◀g
HFS Guds Lamm.

- ◀h
Upp. 15:3; L&F 84:98–102.

- ◀57a
HFS Härlighetsgrader.

- ◀b
HFS Evangeliet.

- ◀58a
Matt. 11:25; 1 Kor. 1:27; Alma 32:23; 37:6–7.

- ◀b
Jes. 60:22.

- ◀c
5 Mos. 32:29–30.

- ◀59a
Mika 4:11–13.

- ◀60a
L&F 104:58–59.

- ◀b
L&F 1:2.

- ◀62a
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀b
L&F 88:74. HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀c
HFS Evigt liv.

- ◀63a
HFS Höra, hörsamma.

- ◀b
Apg. 3:22–23; 1 Ne. 22:20–21; 3 Ne. 20:23; 21:11; L&F 1:14; JS–H 1:40.

- ◀64a
Mal. 4:1. HFS Malaki.

- ◀b
JS–H 1:36–37.

- ◀c
Jes. 66:15–16; 1 Ne. 22:15; 3 Ne. 25:1; L&F 29:9; 64:24. HFS Jorden – Jordens rening.

- ◀66a
Joh. 1:11.

- ◀67a
2 Ne. 28:32.

- ◀b
Jes. 50:2; 2 Ne. 7:2.

- ◀68a
2 Mos. 14:21; Jos. 3:14–17.

- ◀70a
Jes. 50:11.

- ◀71a
2 Krön. 36:15–16; Jer. 44:4–5.

- ◀72a
Jes. 8:16–20.

- ◀73a
Matt. 8:11–12; Luk. 13:28; L&F 19:5. HFS Helvetet; Mörker, andligt.

KAPITEL 134

En trosförklaring rörande regeringar och lagar i allmänhet, antagen efter enhällig röstning vid kyrkans generalförsamling i Kirtland i Ohio den 17 augusti 1835. Många av kyrkans medlemmar hade samlats för att begrunda det föreslagna innehållet i den första upplagan av Läran och förbunden. Vid den tiden gavs följande inledning till trosförklaringen: ”För att inte vår tro i fråga om jordiska regeringar och lagar i allmänhet ska misstolkas eller missförstås har vi ansett det vara lämpligt att i slutet av denna bok framföra vår åsikt rörande dessa.”

1–4: Regeringar bör bevara samvets- och religionsfrihet; 5–8: Alla människor bör upprätthålla sina regeringar och visa respekt och aktning för lagen; 9–10: Trossamfund bör inte utöva någon civil myndighet; 11–12: Människor är rättfärdigade i att försvara sig och sin egendom.

1 Vi tror att [a]regeringar instiftades av Gud till nytta för människan och att han håller människorna [b]ansvariga för sina handlingar i förhållande till dem, både när det gäller att stifta lagar och tillämpa dem för samhällets bästa och säkerhet.

2 Vi tror att ingen regering kan bestå i fred om inte sådana lagar utformas och obrottsligen hålls som tillförsäkrar varje människa [a]friheten att följa sitt [b]samvete, rätten och kontrollen över egendom samt ger [c]skydd för livet.

3 Vi tror att alla regeringar måste ha statliga [a]ämbetsmän och överhetspersoner för att upprätthålla lagarna, och att man bör söka efter personer som tillämpat lagen med opartiskhet och rättvisa och upprätthålla den genom folkets röst, om det är en republik, eller enligt den regerandes vilja.

4 Vi tror att religion är instiftad av Gud och att människor är ansvariga inför honom, och endast honom, för hur de utövar den, såvida inte deras religiösa uppfattningar manar dem att göra intrång på andras rättigheter och friheter, men vi tror inte att mänsklig lag har rätt att ingripa och fastställa regler för [a]gudsdyrkan för att binda människors samveten, inte heller att diktera formerna för offentlig eller enskild andakt. Vi tror att statliga överhetspersoner ska hindra brott men aldrig kontrollera samvetet, ska straffa brott men aldrig undertrycka själens frihet.

5 Vi tror att alla människor är skyldiga att stödja och upprätthålla respektive regeringar där de bor, så länge dessa regeringars lagar skyddar dem i deras medfödda och omistliga rättigheter och att uppvigling och [a]uppror är något som inte anstår alla de medborgare som på detta sätt beskyddas, och därför bör straffas, samt att alla regeringar har rätt att stifta sådana lagar som enligt deras eget omdöme bäst kan säkerställa det allmännas intresse, men samtidigt hålla samvetsfriheten helig.

6 Vi tror att varje människa bör respekteras i sin samhällsställning och styresmän och överhetspersoner som sådana, eftersom de är satta att skydda de oskyldiga och straffa de skyldiga, och att det är alla människors skyldighet att visa respekt och aktning för [a]lagarna, eftersom frid och endräkt utan dem skulle ersättas av anarki och skräckvälde. Mänskliga lagar har instiftats i den uttryckliga avsikten att reglera våra mellanhavanden som enskilda och nationer, man och man emellan, och gudomliga lagar, givna av himlen, föreskriver regler för andliga angelägenheter, för tro och tillbedjan, och för bägge ska människan stå till svars inför sin Skapare.

7 Vi tror att styresmän, stater och regeringar har rätt att och är skyldiga att anta lagar till skydd för alla medborgare så att de fritt kan utöva sin religiösa tro, men vi tror inte att de har rätt att beröva medborgarna denna förmån eller förmena dem deras uppfattningar, så länge som respekt och vördnad visas för lagarna och sådana religiösa uppfattningar inte rättfärdigar uppvigling eller sammansvärjningar.

8 Vi tror att förövandet av brott bör [a]straffas enligt förseelsens natur, att mord, förräderi, rån, stöld och brott mot den allmänna ordningen i alla avseenden bör straffas enligt brottens karaktär och deras tendens att åstadkomma ont bland människor, efter den regerings lagar där förseelsen begås, och att alla människor för den allmänna ordningens och lugnets skull bör träda fram och bruka sin förmåga att få överträdarna av goda lagar bestraffade.

9 Vi tror inte att det är rätt att blanda religiöst inflytande med civilt styre, varigenom ett religiöst samfund gynnas och ett annat förmenas sina andliga förmåner och dess medlemmar förnekas sina individuella rättigheter som medborgare.

10 Vi tror att alla religiösa samfund har rätt att i enlighet med samfundets regler och föreskrifter vidta åtgärder mot sina medlemmar för störande uppträdande, förutsatt att sådana åtgärder angår deras ställning och goda anseende, men vi tror inte att något religiöst samfund har myndighet att ställa människor inför rätta rörande rätten till egendom och liv, att ta ifrån dem den här världens gods eller utsätta deras liv eller lem för fara, eller tillfoga dem någon fysisk bestraffning. De kan endast [a]utesluta dem från sitt samfund och beröva dem medlemskapet i detsamma.

11 Vi tror att människor bör åberopa de civila lagarna för att få gottgörelse för alla oförrätter och olägenheter och då personer utsatts för misshandel eller då deras rätt till egendom och deras anseende kränkts, där sådana lagar finns för deras skydd, men vi tror att alla människor i nödlägen är rättfärdigade i att försvara sig, sina vänner och sin egendom samt regeringen mot alla människors olagliga angrepp och övergrepp, ifall det inte omedelbart går att åberopa lagen och bli erbjuden hjälp.

12 Vi tror att det är rätt att [a]predika evangeliet för jordens nationer och uppmana de rättfärdiga att frälsa sig från världens fördärv, men vi tror inte det är rätt att vända sig till livegna, inte heller att predika evangeliet för dem eller döpa dem mot deras herrars vilja och önskan, inte heller att befatta sig med eller påverka dem det minsta för att göra dem missnöjda med sina omständigheter i det här livet, och därigenom riskera människoliv. Sådant ingripande tror vi är olagligt och orätt och farligt för freden under varje regering som tillåter människor att hållas i träldom.

- ◀1a
L&F 98:4–7; TA 1:12.

- ◀b
HFS Ansvar, ansvarig, ansvarighet.

- ◀2a
HFS Handlingsfrihet.

- ◀b
HFS Samvete.

- ◀c
L&F 42:18–19.

- ◀3a
L&F 98:8–10.

- ◀4a
Alma 21:21–22; TA 1:11. HFS Tillbe, tillbedjan.

- ◀5a
TA 1:12. HFS Uppror, upproriskhet.

- ◀6a
L&F 58:21; 88:34.

- ◀8a
Alma 30:7–11; L&F 42:84–87.

- ◀10a
HFS Uteslutning.

- ◀12a
HFS Missionsverksamhet; Predika.

KAPITEL 135

Tillkännagivande om profeten Joseph Smiths och hans brors, patriarken Hyrum Smiths, martyrdöd i Carthage i Illinois den 27 juni 1844. Detta dokument infogades i slutet av 1844 års utgåva av Läran och förbunden, vilken nästan var redo för publicering när Joseph och Hyrum Smith mördades.

1–2: Joseph och Hyrum led martyrdöden i Carthagefängelset; 3: Profetens upphöjda ställning hyllas; 4–7: Deras oskyldiga blod vittnar om att verket är sant och gudomligt.

1 För att besegla denna boks och Mormons boks vittnesbörd tillkännager vi profeten [a]Joseph Smiths och patriarken Hyrum Smiths [b]martyrdöd. De blev skjutna i [c]Carthagefängelset den 27 juni 1844, ungefär klockan fem på eftermiddagen, av en beväpnad pöbelhop bestående av mellan 150 och 200 personer med svartmålade ansikten. [d]Hyrum träffades först och föll lugnt, medan han ropade: ”Jag är dödens!” Joseph hoppade ut genom fönstret och sköts ihjäl under försöket, medan han ropade: ”O Herre min Gud!” Båda sköts på ett brutalt sätt sedan döden inträtt, och båda fick fyra kulor i kroppen.

2 [a]John Taylor och Willard Richards, två av de tolv, var de enda personerna i rummet vid den tidpunkten. Den förre sårades på ett grymt sätt av fyra kulor, men har sedan dess hämtat sig. Den senare undkom genom Guds försyn utan så mycket som ett hål i sina kläder.

3 Joseph Smith, Herrens [a]profet och [b]siare, har med undantag endast av Jesus gjort mer för människornas frälsning i den här världen än någon annan människa som någonsin levt i den. Under den korta tidrymden av tjugo år har han fört fram Mormons bok, som han översatte genom Guds gåva och kraft, och har varit redskapet till att ge ut den på två kontinenter. Han har sänt det eviga evangeliets [c]fullhet, som boken innehåller, till jordens fyra hörn, har fört fram de uppenbarelser och befallningar som utgör denna bok, Läran och förbunden, och många andra dokument fyllda med visdom samt undervisning till människobarnens nytta. Han har samlat flera tusen sista dagars heliga, grundlagt en stor [d]stad och lämnat efter sig ett rykte och namn som inte kan utplånas. Han var stor i livet och han dog stor i Guds och hans folks ögon, och liksom de flesta av Herrens smorda i forna dagar har han beseglat sin mission och sitt verk med sitt eget [e]blod, och detsamma har hans bror Hyrum. I livet var de inte söndrade och i döden var de inte åtskilda!

4 När Joseph begav sig till Carthage för att överlämna sig åt lagens föregivna fordringar, sa han två eller tre dagar före mordet på honom: ”Jag går som ett [a]lamm till slakt, men jag är lugn som en sommarmorgon. Jag har ett gott samvete inför Gud och alla människor. JAG SKA DÖ OSKYLDIG, OCH DET SKA SEDAN SÄGAS OM MIG: ’HAN BLEV KALLBLODIGT MÖRDAD.’” Samma morgon, när Hyrum hade gjort sig klar att gå – ska vi säga till slakt? Ja, för så var det – läste han följande stycke i slutet av Ethers tolfte kapitel i Mormons bok och vek ett hörn på sidan:

5 ”Och det hände sig att jag bad Herren att han skulle visa icke-judarna nåd så att de skulle kunna ha denna kärlek. Och det hände sig att Herren sa till mig: ’Om de inte har denna kärlek, så rör det inte dig, du har ju varit trofast. Därför ska dina kläder göras [a]rena. Och eftersom du har insett din svaghet ska du göras så stark att du kan inta den plats som jag har berett åt dig i min Faders boningar.’ Och nu bjuder jag … icke-judarna farväl, ja, och likaså mina bröder som jag älskar, till dess vi möts inför Kristi [b]domarsäte där alla människor ska veta att mina kläder inte är befläckade med ert blod.” [c]Testatorerna är nu döda, och deras testamente äger laga kraft.

6 Hyrum Smith var fyrtiofyra år gammal i februari 1844 och Joseph Smith var trettioåtta i december 1843, och hädanefter ska deras namn räknas bland religionsmartyrernas, och läsarna i varje nation ska påminnas om att det kostade det nittonde århundradets ädlaste blod att föra fram Mormons bok och denna kyrkas bok, Läran och förbunden, till frälsning för en fallen värld, och om elden kan skada ett [a]grönt träd för Guds härlighets skull, hur lätt kan den då inte bränna upp de torra träden för att rena vingården från fördärv. De levde för härlighetens skull, de dog för härlighetens skull, och härlighet är deras eviga belöning. Från tidsålder till tidsålder ska deras namn gå till eftervärlden som ädelstenar för de heliggjorda.

7 De var oskyldiga till varje brott, såsom de tidigare ofta visat sig vara, och sattes i fängelse endast genom förrädares och ogudaktiga människors sammansvärjning. Och deras oskyldiga blod på Carthagefängelsets golv är ett stort sigill, satt på ”mormonismen”, som ingen domstol på jorden kan förkasta, och deras oskyldiga blod på staten Illinois vapensköld, med statens brutna löfte, givet av guvernören, är ett vittne om att det eviga evangeliet är sant och som hela världen inte kan ifrågasätta, och deras oskyldiga blod på frihetens baner, och på Förenta staternas Magna Charta, är ett sändebud för Jesu Kristi religion som ska röra vid ärliga människors hjärtan i alla nationer, och deras oskyldiga blod ska tillsammans med alla de martyrers oskyldiga blod, vilka Johannes såg under [a]altaret, ropa till Härskarornas Herre tills han hämnas detta blod på jorden. Amen.

- ◀1a
HFS Smith, Joseph, den yngre.

- ◀b
L&F 5:22; 6:30. HFS Martyr, martyrskap.

- ◀c
HFS Carthagefängelset (USA).

- ◀d
HFS Smith, Hyrum.

- ◀2a
HFS Taylor, John.

- ◀3a
HFS Profet.

- ◀b
HFS Siare.

- ◀c
L&F 35:17; 42:12. HFS Evangeliets återställelse.

- ◀d
HFS Nauvoo, Illinois (USA).

- ◀e
Hebr. 9:16–17; L&F 136:39.

- ◀4a
Jes. 53:7.

- ◀5a
L&F 88:74–75.

- ◀b
Eth. 12:36–38.

- ◀c
Hebr. 9:16–17.

- ◀6a
Luk. 23:31.

- ◀7a
Upp. 6:9.

KAPITEL 136

Herrens ord och vilja, givna genom president Brigham Young i Winter Quarters, Israels läger, i Omaha Nation på Missouriflodens västra strand, i närheten av Council Bluffs i Iowa.

1–16: Förklaring till hur Israels läger ska organiseras för resan västerut; 17–27: De heliga befalls att leva efter evangeliets många normer; 28–33: De heliga bör sjunga, dansa, be och lära visdom; 34–42: Profeter dräps så att de kan äras och de ogudaktiga fördömas.

1 Herrens ord och vilja beträffande Israels läger på deras färder mot Västern:

2 Låt allt folket som tillhör [a]Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga, och de som färdas med dem, organisera sig i kompanier med ett förbund och löfte att hålla alla Herren vår Guds bud och stadgar.

3 Låt organisera kompanierna med befäl över [a]hundra, befäl över femtio och befäl över tio, med en president och dennes två rådgivare i spetsen under de tolv [b]apostlarnas ledning.

4 Och detta ska vara vårt [a]förbund: Att vi ska [b]vandra enligt Herrens alla [c]förordningar.

5 Låt varje kompani själv skaffa vad de kan av alla dragdjur, vagnar, livsmedel, kläder och andra nödvändiga ting för resan.

6 När kompanierna är organiserade, låt dem då gå till verket med all sin kraft för att ordna för dem som ska stanna kvar.

7 Låt varje kompani med sina befäl och presidenter avgöra hur många som kan ge sig av till våren. Välj sedan ut ett tillräckligt antal arbetsföra och kunniga män att ta med sig dragdjur, utsäde och jordbruksredskap och ge sig av som pionjärer för att förbereda vårsådden.

8 Låt varje kompani till lika delar, enligt deras del av ägodelarna, åta sig att ta med de [a]fattiga, [b]änkorna, de [c]faderlösa och de anhöriga till dem som har gått in i armén, så att änkornas och de faderlösas rop inte når upp till Herrens öron mot detta folk.

9 Låt varje kompani färdigställa hus och åkrar för odling av säd åt dem som ska stanna kvar den här årstiden, och detta är Herrens vilja rörande sitt folk.

10 Låt var och en bruka allt sitt inflytande och alla sina ägodelar till att föra detta folk till den plats där Herren ska upprätta en Sions [a]stav.

11 Och om ni gör detta med ett rent hjärta, i all trofasthet, ska ni bli [a]välsignade. Ni ska bli välsignade i fråga om era flockar och era hjordar och era åkrar och era hus och era familjer.

12 Låt mina tjänare Ezra T. Benson och Erastus Snow organisera ett kompani.

13 Och låt mina tjänare Orson Pratt och Wilford Woodruff organisera ett kompani.

14 Och låt även mina tjänare Amasa Lyman och George A. Smith organisera ett kompani.

15 Och utse presidenter och befäl över hundra och över femtio och över tio.

16 Och låt mina tjänare, dem som jag har utsett, gå ut och undervisa de heliga om denna min vilja, så att de kan bli redo att bege sig till ett fridens land.

17 Gå er väg och gör som jag har sagt er och frukta inte era fiender, för de ska inte ha makt att hejda mitt verk.

18 Sion ska [a]återlösas i min egen rätta tid.

19 Och om någon försöker upphöja sig själv och inte söker mitt [a]råd, ska han inte ha någon kraft och hans dårskap ska uppenbaras.

20 Sträva efter och [a]håll alla era löften till varandra och ha inte [b]begärelse till det som är er broders.

21 [a]Håll er ifrån det onda i att missbruka Herrens namn, för jag är Herren er Gud, ja, era [b]fäders Gud, Abrahams och Isaks och Jakobs Gud.

22 [a]Jag är den som förde Israels barn ut ur Egyptens land, och min arm är utsträckt i de sista dagarna för att [b]frälsa mitt folk Israel.

23 Upphör att [a]strida med varandra, upphör att tala [b]illa om varandra.

24 Upphör med [a]dryckenskap och låt era ord bidra till att [b]bygga upp varandra.

25 Om du lånar något av din nästa ska du återlämna det som du har [a]lånat, och om du inte kan betala tillbaka, gå då genast och tala om det för din nästa så att han inte fördömer dig.

26 Om du hittar något som din nästa har [a]förlorat ska du göra flitiga efterforskningar tills du kan återlämna det till honom.

27 Du ska vara [a]flitig i att ta vara på vad du har så att du kan bli en vis [b]förvaltare, för det är Herren din Guds fria gåva och du är hans förvaltare.

28 Om du är glad, prisa då Herren [a]med sång, med musik, med dans och med en [b]bön i pris och [c]tacksamhet.

29 Om du är [a]sorgsen, åkalla då Herren din Gud med ödmjuk vädjan så att era själar kan [b]glädjas.

30 Frukta inte dina fiender, för de är i mina händer och jag ska handla mot dem efter mitt behag.

31 Mitt folk måste [a]prövas i allt, så att de kan bli redo att ta emot den [b]härlighet jag har för dem, nämligen Sions härlighet, och den som inte uthärdar [c]tuktan är inte värdig mitt rike.

32 Låt den som är okunnig lära [a]visdom genom att [b]ödmjuka sig och åkalla Herren sin Gud, så att hans ögon kan öppnas så att han kan se, och hans öron öppnas så att han kan höra.

33 För min [a]Ande är utsänd i världen för att upplysa de ödmjuka och botfärdiga och till de gudlösas fördömelse.

34 Era bröder har förkastat er och ert vittnesbörd, ja, den nation som har [a]drivit ut er,

35 och nu kommer deras eländes dag, ja, en sorgens dag, lik en kvinnas födslovåndor, och deras sorg ska bli stor om de inte snart omvänder sig, ja, mycket snart.

36 För de dödade profeterna och dem som sändes till dem, och de har utgjutit oskyldigt blod som ropar ur jorden mot dem.

37 Förundras därför inte över detta, för ni är ännu inte [a]rena. Ni kan ännu inte uthärda min härlighet, men ni ska se den om ni trofast följer alla mina ord som jag har [b]gett er från Adams dagar till Abrahams, från Abrahams till Moses, från Moses till Jesu och hans apostlars, och från Jesu och hans apostlars till Joseph Smiths, som jag kallade genom mina [c]änglar, mina tjänande änglar, och genom min egen röst från himlarna, till att frambringa mitt verk,

38 vars grund han lade, och han var trofast och jag tog honom till mig.

39 Många har förundrats över hans död, men det var nödvändigt att han skulle [a]besegla sitt [b]vittnesbörd med sitt [c]blod, så att han skulle kunna hedras och de ogudaktiga kunna fördömas.

40 Har jag inte befriat er från era [a]fiender bara genom att jag har lämnat ett vittne om mitt namn?

41 Hör därför, o ni min [a]kyrkas folk, och lyssna samfällt alla ni äldster, ni har tagit emot mitt [b]rike.

42 Var flitiga i att hålla mina bud, så att inte domar kommer över er och er tro sviker er och era fiender triumferar över er. Därför inte mer för denna gång. Amen, ja, amen.

- ◀2a
HFS Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga.

- ◀3a
2 Mos. 18:21–26.

- ◀b
HFS Apostel.

- ◀4a
HFS Förbund.

- ◀b
HFS Vandra, vandra med Gud.

- ◀c
HFS Förordningar.

- ◀8a
HFS Fattiga.

- ◀b
HFS Änka.

- ◀c
Jak. 1:27; 3 Ne. 24:5.

- ◀10a
HFS Stav.

- ◀11a
5 Mos. 28:1–14. HFS Välsigna, välsignad, välsignelse.

- ◀18a
L&F 100:13.

- ◀19a
HFS Råd, råda.

- ◀20a
HFS Ärlig, ärlighet.

- ◀b
HFS Begär, begärelse.

- ◀21a
HFS Vanvördig, vanvördighet.

- ◀b
2 Mos. 3:6; 1 Ne. 19:10.

- ◀22a
2 Mos. 13:18; Jer. 2:5–7; 1 Ne. 5:15; Alma 36:28. HFS Jehova.

- ◀b
Jer. 30:10; Hes. 20:33–34; L&F 38:33.

- ◀23a
3 Ne. 11:29–30. HFS Stridigheter.

- ◀b
L&F 20:54. HFS Förtal.

- ◀24a
HFS Visdomsordet.

- ◀b
L&F 108:7.

- ◀25a
Ps. 37:21; Mosiah 4:28. HFS Skuld; Ärlig, ärlighet.

- ◀26a
3 Mos. 6:4; 5 Mos. 22:3.

- ◀27a
HFS Flit.

- ◀b
HFS Förvaltare, förvaltarskap.

- ◀28a
HFS Sjunga, sång.

- ◀b
HFS Bön.

- ◀c
2 Krön. 5:13; L&F 59:15–16. HFS Tacksam, tacksamhet, tacksägelse.

- ◀29a
2 Sam. 22:7.

- ◀b
HFS Glädje.

- ◀31a
L&F 101:4. HFS Motgångar.

- ◀b
Rom. 8:18; L&F 58:3–4. HFS Härlighet.

- ◀c
HFS Tillrättavisa, tillrättavisning.

- ◀32a
HFS Visdom.

- ◀b
HFS Ödmjuk, ödmjukhet.

- ◀33a
HFS Helige Anden, den.

- ◀34a
HFS Förfölja, förföljelse.

- ◀37a
HFS Renad, renhjärtad.

- ◀b
Hel. 8:18.

- ◀c
Upp. 14:6; L&F 110:11–16; 128:19–21; JS–H 1:30–47.

- ◀39a
Mosiah 17:20; L&F 135:3.

- ◀b
HFS Vittnesbörd.

- ◀c
HFS Martyr, martyrskap.

- ◀40a
2 Mos. 23:22; L&F 8:4; 105:15.

- ◀41a
HFS Jesu Kristi kyrka.

- ◀b
Dan. 7:27.

KAPITEL 137

En syn given till profeten Joseph Smith i templet i Kirtland i Ohio den 21 januari 1836. Detta hände vid utförandet av förrättningar som förberedelse inför templets invigning.

1–6: Profeten ser sin bror Alvin i det celestiala riket; 7–9: Läran om frälsning för de döda uppenbaras; 10: Alla barn är frälsta i det celestiala riket.

1 [a]Himlarna öppnades för oss och jag såg Guds [b]celestiala rike och dess härlighet. Huruvida jag var i [c]kroppen eller utanför kan jag inte säga.

2 Jag såg [a]portens enastående skönhet genom vilken detta rikes arvingar ska inträda, den var som omringad av [b]eldsflammor.

3 Jag såg även Guds [a]flammande tron, varpå [b]Fadern och [c]Sonen satt.

4 Jag såg detta rikes vackra gator, vilka tycktes vara belagda med [a]guld.

5 Jag såg fader [a]Adam och [b]Abraham och min [c]far och min [d]mor och min bror [e]Alvin, han som insomnade för länge sedan.

6 Och jag förundrades över hur han hade fått en [a]arvedel i det riket, eftersom han hade lämnat det här livet innan Herren hade satt sin hand till verket för att samla Israel för [b]andra gången, och han inte hade blivit [c]döpt till syndernas förlåtelse.

7 Sålunda kom Herrens [a]röst till mig och sa: ”Alla som har dött [b]utan kunskap om detta evangelium, vilka skulle ha tagit emot det om de hade tillåtits att stanna kvar, ska bli [c]arvingar till Guds [d]celestiala rike.

8 Även alla som härefter dör utan kunskap om det, som [a]skulle ha tagit emot det av hela sitt hjärta, ska bli arvingar till detta rike,

9 för jag, Herren, ska [a]döma alla människor enligt deras [b]gärningar, enligt deras hjärtans [c]önskemål.”

10 Och jag såg även att alla barn som dör innan de uppnår [a]ansvarighetsåldern är [b]frälsta i himlens celestiala rike.

- ◀1a
Apg. 7:55–56; 1 Ne. 1:8; Hel. 5:45–49; JS–H 1:43.

- ◀b
HFS Celestial härlighet.

- ◀c
2 Kor. 12:2–4; 1 Ne. 11:1; Mose 1:11.

- ◀2a
2 Ne. 9:41; 31:17.

- ◀b
2 Mos. 24:17; Jes. 33:14–15; Hel. 5:23; L&F 130:7.

- ◀3a
Jes. 6:1; Hes. 1:26–28.

- ◀b
HFS Gud, gudomen – Gud Fadern.

- ◀c
HFS Gud, gudomen – Gud Sonen.

- ◀4a
Upp. 21:21; L&F 110:2.

- ◀5a
HFS Adam.

- ◀b
L&F 132:29. HFS Abraham.

- ◀c
L&F 124:19. HFS Smith, Joseph, den äldre.

- ◀d
HFS Smith, Lucy Mack.

- ◀e
JS–H 1:4.

- ◀6a
HFS Frälsning för de döda.

- ◀b
Jes. 11:11; 1 Ne. 22:10–12; Jakob 6:2. HFS Israel – Israels insamling.

- ◀c
Joh. 3:3–5; 2 Ne. 9:23; Eth. 4:18–19; L&F 76:50–52; 84:74. HFS Dop, döpa.

- ◀7a
Hel. 5:30. HFS Uppenbarelse.

- ◀b
JSÖ 1 Petr. 4:6 (tillägget); 2 Ne. 9:25–26; Mosiah 15:24.

- ◀c
L&F 76:50–70.

- ◀d
HFS Celestial härlighet.

- ◀8a
Alma 18:32; L&F 6:16.

- ◀9a
Upp. 20:12–13. HFS Domen, den yttersta.

- ◀b
HFS Gärningar.

- ◀c
L&F 64:34. HFS Hjärta.

- ◀10a
HFS Ansvar, ansvarig, ansvarighet.

- ◀b
HFS Frälsning – Barns frälsning.

KAPITEL 138

En syn given till president Joseph F. Smith i Salt Lake City i Utah den 3 oktober 1918. I sitt inledningstal vid en av kyrkans generalkonferenser, den 89:e halvårskonferensen den 4 oktober 1918, tillkännagav president Smith att han hade tagit emot flera gudomliga tillkännagivanden under de föregående månaderna. Ett av dessa, som handlade om Frälsarens besök hos de dödas andar medan hans kropp låg i graven, hade president Smith fått föregående dag. Det skrevs ner omedelbart efter det att konferensen avslutats. Den 31 oktober 1918 överlämnades det till rådgivarna i första presidentskapet, de tolvs råd och patriarken och det blev enhälligt antaget av dem.

1–10: President Joseph F. Smith begrundar Petrus brev och vår Herres besök i andevärlden; 11–24: President Smith ser de rättfärdiga döda samlade i paradiset och Kristi verksamhet bland dem; 25–37: Han ser hur predikandet av evangeliet organiserades bland andarna; 38–52: Han ser Adam, Eva och många av de heliga profeterna i andevärlden som betraktade sitt andliga tillstånd före sin uppståndelse som en fångenskap; 53–60: De rättfärdiga döda i denna tid fortsätter sitt arbete i andarnas värld.

1 Den tredje oktober år nittonhundraarton satt jag på mitt rum i [a]begrundan över skrifterna

2 och tänkte på det stora [a]försoningsoffer som utfördes av Guds Son för världens [b]återlösning,

3 och på den stora och underbara [a]kärlek som Fadern och Sonen visade genom att låta [b]Återlösaren komma till världen

4 för att mänskligheten genom hans [a]försoning och genom [b]lydnad mot evangeliets principer skulle kunna bli frälst.

5 Medan jag sålunda var upptagen av detta gick mina tankar tillbaka till aposteln Petrus brev till de forna heliga som var spridda i [a]Pontus, Galatien, Kappadokien och andra delar av Asien, där evangeliet hade predikats efter Herrens korsfästelse.

6 Jag slog upp Bibeln och läste 1 Petrusbrevets tredje och fjärde kapitel och medan jag läste blev jag mycket gripen, mer än jag någonsin förut blivit, av följande verser:

7 För Kristus har också lidit för synder, den rättfärdige har lidit för de orättfärdiga, för att kunna föra oss till Gud. I köttet blev han dödad, men i Anden blev han levandegjord.

8 I Anden gick han också och predikade för andarna i [a]fängelset,

9 för dem som en gång var olydiga, den gången när Gud tåligt väntade under Noas dagar, medan arken byggdes, i vilken några få, det vill säga åtta själar, blev frälsta genom vatten (se 1 Petrusbrevet 3:18–20).

10 Därför, i den avsikten, förkunnades evangeliet också för dem som är döda, för att de ska kunna dömas liksom människor i köttet, men leva efter Guds vilja i anden (se 1 Petrusbrevet 4:6).

11 Medan jag begrundade det som står [a]skrivet öppnades mitt förstånds [b]ögon och Herrens Ande [c]vilade på mig och jag såg de [d]dödas härskaror, både små och stora.

12 Och en oräknelig skara av de [a]rättfärdigas andar var samlade på en plats, de som hade varit [b]trofasta i vittnesbördet om Jesus medan de levde i dödligheten,

13 och som hade framburit [a]offer som en sinnebild för Guds Sons stora offer och hade [b]utstått prövningar i sin Återlösares namn.

14 Alla dessa hade lämnat det dödliga livet, fasta i [a]hoppet om en härlig [b]uppståndelse genom Gud [c]Faderns och hans [d]enfödde Sons, Jesu Kristi, [e]nåd.

15 Jag såg att de var fyllda av [a]glädje och fröjd, och de jublade tillsammans, eftersom dagen för deras befrielse var nära.

16 De var samlade i väntan på Guds Sons ankomst till [a]andevärlden för att förkunna deras återlösning från dödens [b]band.

17 Deras slumrande stoft skulle [a]återställas till sin fullkomliga form, [b]ben till ben klädda med senor och kött, [c]anden och kroppen förenade för att aldrig mer åtskiljas, så att de skulle kunna ta emot [d]glädjens fullhet.

18 Medan denna väldiga skara väntade och samtalade med varandra och gladdes över timmen för sin befrielse från dödens bojor, visade sig Guds Son och förkunnade [a]frihet för de fångna som hade varit trofasta.

19 Och där [a]predikade han för dem det eviga [b]evangeliet, läran om uppståndelsen och mänsklighetens återlösning från [c]fallet och från personliga synder på villkor att de [d]omvände sig.

20 Men till de [a]ogudaktiga gick han inte, och bland de gudlösa och oomvända som [b]orenat sig medan de var i köttet ljöd inte hans röst.

21 Inte heller fick de upproriska som förkastade de forna profeternas vittnesbörd och varningar skåda hans närvaro och inte heller se hans ansikte.

22 Där dessa befann sig rådde [a]mörker, men bland de rättfärdiga fanns det [b]frid.

23 Och de heliga gladdes åt sin [a]återlösning och böjde [b]knä och erkände Guds Son som sin Återlösare och Befriare från döden och från helvetets [c]kedjor.

24 Deras ansikten lyste och [a]strålglansen från Herrens närhet vilade på dem, och de [b]sjöng lovsånger till hans heliga namn.

25 Jag förundrade mig, för jag förstod att Frälsaren tillbringade omkring tre år i sin tjänst bland judarna och dem som tillhörde Israels hus, och bemödade sig om att lära dem det eviga evangeliet och kalla dem till omvändelse,

26 och likväl, trots hans kraftgärningar och underverk och förkunnelse av sanningen med stor [a]makt och myndighet, så var det blott några få som hörsammade hans röst och gladde sig åt hans närvaro och tog emot frälsning ur hans hand.

27 Men hans verksamhet bland dem som var döda begränsades till den [a]korta tid som gick mellan korsfästelsen och hans uppståndelse.

28 Och jag förundrades över Petrus ord – då han sa att Guds Son predikade för andarna i fängelset, för dem som en gång var olydiga när Gud tåligt väntade under Noas tid – och över hur det var möjligt för honom att predika för dessa andar och utföra det nödvändiga arbetet för dem på så kort tid.

29 Och medan jag förundrades öppnades mina ögon och mitt förstånd [a]upplivades, och jag insåg att Herren inte personligen gick för att undervisa de ogudaktiga och olydiga som hade förkastat sanningen.

30 Men se, bland de rättfärdiga organiserade han sina styrkor och utsåg budbärare, klädda med [a]makt och myndighet, och bemyndigade dem att gå ut och föra evangeliets ljus till dem som befann sig i [b]mörker, ja, till [c]alla människors andar, och på så sätt blev evangeliet predikat för de döda.

31 Och de utvalda budbärarna gick ut för att förkunna [a]nådens dag från Herren och förkunna [b]frihet för de fångna som var bundna, ja, till alla som omvände sig från sina synder och tog emot evangeliet.

32 På så sätt blev evangeliet predikat för dem som hade [a]dött i sina synder utan [b]kunskap om sanningen, eller i överträdelse eftersom de hade förkastat profeterna.

33 Dessa blev undervisade om [a]tro på Gud, omvändelse från synd, [b]ställföreträdande dop till syndernas [c]förlåtelse, den [d]Helige Andens gåva genom handpåläggning,

34 och om alla andra evangeliets principer som det var nödvändigt för dem att känna till för att själva kunna kvalificera sig, så att de skulle kunna [a]dömas i köttet som människor döms, men leva liksom Gud i anden.

35 Och så blev det kungjort bland de döda, både små och stora, såväl de orättfärdiga som de trofasta, att återlösning hade blivit utverkad genom Guds Sons [a]offer på [b]korset.

36 På så sätt kungjordes det att vår Återlösare tillbringade sin tid under sin vistelse i andarnas värld med att undervisa och bereda de [a]profeters trofasta andar som hade vittnat om honom i köttet,

37 så att dessa skulle kunna föra budskapet om återlösning till alla döda, till vilka han inte kunde gå personligen på grund av deras [a]uppror och överträdelse, så att även de genom hans tjänares betjäning skulle kunna höra hans ord.

38 Bland de stora och mäktiga som var samlade i denna väldiga församling av rättfärdiga var fader [a]Adam, den Gamle av dagar och allas fader,

39 samt vår ärorika moder [a]Eva med många av sina trofasta döttrar som hade levt genom tidsåldrarna och tillbett den sanne och levande Guden.

40 [a]Abel, den förste [b]martyren, var där, och hans broder [c]Set, en av de mäktiga som var sin far Adams uttryckliga [d]avbild.

41 [a]Noa, som varnade för floden, [b]Sem, den store [c]högprästen, [d]Abraham, de trofastas fader, [e]Isak, [f]Jakob och [g]Mose, Israels store laggivare,

42 och [a]Jesaja, som genom profetia förkunnade att Återlösaren blev smord till att förbinda dem som har ett förkrossat hjärta, till att förkunna frihet för de [b]fångna och öppna [c]fängelset för de bundna, var också där.

43 Och vidare: [a]Hesekiel som i en syn visades dalen med [b]förtorkade ben, vilka skulle bekläs med kött för att åter komma fram i de dödas [c]uppståndelse som levande själar,

44 [a]Daniel som förutsåg och förutsa upprättandet av [b]Guds rike i de sista dagarna för att aldrig mer förstöras eller överlämnas till något annat folk,

45 [a]Elias som var med Mose på [b]förklaringsberget,

46 och [a]Malaki, profeten som vittnade om [b]Elias ankomst – om vilken även Moroni talade till profeten Joseph Smith och förkunnade att han skulle komma innan Herrens stora och fruktansvärda [c]dag kommer – var också där.

47 Profeten Elia skulle inplanta i barnens [a]hjärtan de löften som gavs till deras fäder,

48 vilka förebådar det stora [a]verk som ska utföras i Herrens [b]tempel i [c]tidernas fullbordans utdelning för de dödas återlösning och [d]beseglingen av barnen till deras föräldrar, så att inte hela jorden ska slås med en förbannelse och läggas fullständigt öde vid hans ankomst.

49 Alla dessa och många flera, ja, även [a]profeterna som vistades bland nephiterna och vittnade om Guds Sons ankomst, blandade sig med denna väldiga församling och väntade på sin befrielse.

50 För de döda hade betraktat sina [a]andars långa frånvaro från sina kroppar som en [b]fångenskap.

51 Dessa undervisade Herren och gav dem [a]kraft att efter hans uppståndelse från de döda komma fram för att inträda i hans Faders rike för att där krönas med [b]odödlighet och [c]evigt liv

52 och från den stunden fortsätta sitt arbete såsom Herren lovat och bli delaktiga av alla [a]välsignelser som hållits i beredskap för dem som älskar honom.

53 Profeten Joseph Smith och min far Hyrum Smith, Brigham Young, John Taylor, Wilford Woodruff och andra utvalda andar som hölls i [a]beredskap för att komma fram i tidernas fullbordan för att delta i [b]grundläggningen av de sista dagarnas stora verk,

54 vilket innefattar att bygga tempel och utföra förrättningar däri för de [a]dödas återlösning, var också i andevärlden.

55 Jag lade märke till att även de befann sig bland de [a]ädla och stora som i begynnelsen [b]utvaldes att vara styresmän i Guds kyrka.

56 Till och med innan de föddes fick de, tillika med många andra, sin första undervisning i andarnas värld och [a]förbereddes på att komma fram i Herrens rätta [b]tid för att arbeta i hans [c]vingård för människosjälarnas frälsning.

57 Jag såg att denna tidsutdelnings trofasta [a]äldster, när de lämnar det dödliga livet, fortsätter sitt arbete med att predika evangeliet om omvändelse och återlösning genom Guds enfödde Sons offer bland dem som är i [b]mörker och under syndens träldom i den stora värld där de dödas andar befinner sig.

58 De döda som omvänder sig kommer att bli [a]återlösta genom lydnad mot [b]förordningarna i Guds hus.

59 Och sedan de har betalat straffet för sina överträdelser och har [a]tvättats rena, ska de få belöning i enlighet med sina [b]gärningar, för de är frälsningens arvingar.

60 På så sätt blev synen om de dödas återlösning uppenbarad för mig och jag vittnar därom, och genom vår Herres och Frälsares, Jesu Kristi, välsignelse vet jag att denna uppteckning är [a]sann. Ske alltså. Amen.

- ◀1a
HFS Begrunda.

- ◀2a
Matt. 20:28. HFS Försona, försoning.

- ◀b
HFS Återlösningsplanen.

- ◀3a
Joh. 3:16. HFS Kärlek.

- ◀b
HFS Återlösaren.

- ◀4a
TA 1:3.

- ◀b
Matt. 7:21. HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀5a
1 Petr. 1:1.

- ◀8a
Jes. 61:1; Luk. 4:18; L&F 76:73–74; 88:99.

- ◀11a
HFS Skrifterna – Skrifternas värde.

- ◀b
Ef. 1:18; L&F 76:10, 12, 19.

- ◀c
Jes. 11:2.

- ◀d
HFS Anden.

- ◀12a
L&F 76:69–70.

- ◀b
L&F 6:13; 51:19; 76:51–53.

- ◀13a
HFS Offer.

- ◀b
Matt. 5:10–12.

- ◀14a
Eth. 12:4; Moro. 7:3, 40–44. HFS Hopp.

- ◀b
HFS Uppståndelse.

- ◀c
HFS Enfödde.

- ◀d
HFS Nåden.

- ◀e
HFS Gud, gudomen – Gud Fadern.

- ◀15a
Jes. 51:11; Alma 40:12.

- ◀16a
Luk. 23:43; Alma 40:11–12. HFS Paradiset.

- ◀b
Morm. 9:13.

- ◀17a
2 Ne. 9:10–13.

- ◀b
Hes. 37:1–14.

- ◀c
L&F 93:33–34.

- ◀d
HFS Glädje.

- ◀18a
Jes. 61:1. HFS Frälsning för de döda.

- ◀19a
L&F 76:72–74.

- ◀b
HFS Evangeliet.

- ◀c
HFS Adams och Evas fall.

- ◀d
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀20a
Alma 40:13–14. HFS Helvetet; Ogudaktig, ogudaktighet.

- ◀b
1 Ne. 10:21.

- ◀22a
HFS Mörker, andligt.

- ◀b
HFS Fred; Frid.

- ◀23a
HFS Återlösningsplanen.

- ◀b
Rom. 14:11; Mosiah 27:31.

- ◀c
2 Ne. 1:13; Alma 12:11.

- ◀24a
Ps. 104:1–2; Jes. 60:19; Upp. 22:5; JS–H 1:17. HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀b
HFS Sjunga, sång.

- ◀26a
1 Ne. 11:28.

- ◀27a
Mark. 8:31.

- ◀29a
L&F 76:12.

- ◀30a
Luk. 24:49.

- ◀b
HFS Mörker, andligt.

- ◀c
L&F 1:2.

- ◀31a
Jes. 61:2; Luk. 4:17–19.

- ◀b
HFS Fri, frihet.

- ◀32a
Joh. 8:21–24.

- ◀b
L&F 128:5. HFS Kunskap.

- ◀33a
TA 1:4. HFS Tro.

- ◀b
HFS Dop, döpa – Dop för de döda; Förrättningar – Ställföreträdande förrättning.

- ◀c
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀d
HFS Helige Andens gåva, den.

- ◀34a
HFS Domen, den yttersta.

- ◀35a
Alma 34:9–16. HFS Försona, försoning; Offer.

- ◀b
HFS Korset; Korsfästelse.

- ◀36a
L&F 138:57.

- ◀37a
L&F 138:20. HFS Uppror, upproriskhet.

- ◀38a
HFS Adam.

- ◀39a
Mose 4:26. HFS Eva.

- ◀40a
HFS Abel.

- ◀b
HFS Martyr, martyrskap.

- ◀c
HFS Set.

- ◀d
1 Mos. 5:3; Mose 6:10.

- ◀41a
HFS Noa, biblisk patriark.

- ◀b
HFS Sem.

- ◀c
HFS Högpräst (överstepräst).

- ◀d
1 Mos. 17:1–8. HFS Abraham.

- ◀e
1 Mos. 21:1–5. HFS Isak.

- ◀f
1 Mos. 35:9–15. HFS Jakob, Isaks son.

- ◀g
HFS Mose.

- ◀42a
HFS Jesaja.

- ◀b
Jes. 61:1–2.

- ◀c
HFS Helvetet.

- ◀43a
HFS Hesekiel.

- ◀b
Hes. 37:1–14.

- ◀c
HFS Uppståndelse.

- ◀44a
HFS Daniel.

- ◀b
Dan. 2:44–45. HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀45a
HFS Elias (Elia).

- ◀b
HFS Förklarad, förklaring.

- ◀46a
Mal. 4:5–6; JS–H 1:36–39. HFS Malaki.

- ◀b
L&F 110:13–15. HFS Elia.

- ◀c
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀47a
L&F 128:17.

- ◀48a
HFS Frälsning för de döda.

- ◀b
HFS Templet, Herrens hus.

- ◀c
HFS Tidsutdelning.

- ◀d
HFS Besegla, besegling; Familjen – Den eviga familjen.

- ◀49a
Hel. 8:19–22.

- ◀50a
HFS Anden.

- ◀b
L&F 45:17.

- ◀51a
1 Kor. 6:14; Alma 40:19–21.

- ◀b
HFS Odödlig, odödlighet.

- ◀c
L&F 29:43. HFS Evigt liv.

- ◀52a
Jes. 64:4; 1 Kor. 2:9; L&F 14:7.

- ◀53a
HFS Förutordination.

- ◀b
L&F 64:33.

- ◀54a
HFS Förrättningar – Ställföreträdande förrättning.

- ◀55a
Abr. 3:22–24.

- ◀b
HFS Förutordination.

- ◀56a
Job 38:4–7; Alma 13:3–7.

- ◀b
Apg. 17:24–27.

- ◀c
Jakob 6:2–3. HFS Vingård, Herrens.

- ◀57a
HFS Äldste.

- ◀b
HFS Helvetet.

- ◀58a
HFS Återlösa, återlöst, återlösning.

- ◀b
HFS Förordningar.

- ◀59a
Alma 5:17–22. HFS Förlåta.

- ◀b
HFS Gärningar.

- ◀60a
HFS Sanning.

OFFICIELLA TILLKÄNNAGIVANDEN

- Officiellt tillkännagivande 1

- Officiellt tillkännagivande 2

OFFICIELLT TILLKÄNNAGIVANDE 1

Bibeln och Mormons bok lär att monogami är Herrens norm för äktenskapet såvida han inte förkunnar något annat (se 2 Samuelsboken 12:7–8 och Jakob 2:27, 30). Efter en uppenbarelse till Joseph Smith instiftades utövandet av månggifte bland kyrkans medlemmar under 1840-talets början (se kapitel 132). Mellan 1860-talet och 1880-talet stiftade Förenta staternas regering lagar för att olagligförklara detta utövande. Dessa lagar upprätthölls av Förenta staternas högsta domstol. President Wilford Woodruff tog emot en uppenbarelse och utfärdade följande manifest, vilket antogs av kyrkan som auktoritativt och bindande den 6 oktober 1890. Detta ledde till slutet av utövandet av månggifte i kyrkan.

Till dem det vederbör:

Eftersom presstelegram i politiska syften har sänts ut från Salt Lake City och vitt och brett publicerats, i vilka det framhålls att Utah-kommissionen i sin nyligen till ministern för inrikes ärenden avgivna rapport påstår att polygama vigslar fortfarande förrättas och att fyrtio eller fler sådana äktenskap har ingåtts i Utah sedan sistlidna juni månad eller under det senaste året, samt att kyrkans ledare i offentliga predikningar har lärt, uppmuntrat och uppmanat till fortsatt utövande av månggifte,

tillkännager jag härmed, såsom president för Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga, på det högtidligaste att dessa anklagelser är falska. Vi lär inte polygami eller månggifte, inte heller tillåter vi någon person att börja praktisera det, och jag förnekar att fyrtio eller något annat antal polygama vigslar under ovan angivna tid förrättats i våra tempel eller på någon annan plats i territoriet.

Ett fall har inrapporterats där parterna påstår att äktenskapet ingicks i Endowment House i Salt Lake City på våren 1889, men jag har inte lyckats finna ut vem det var som utförde ceremonin. Vad som än skedde i det här fallet så var det utan min vetskap. Till följd av denna påstådda händelse revs emellertid Endowment House utan dröjsmål enligt mina instruktioner.

Eftersom kongressen har antagit lagar som förbjuder månggifte, lagar som av högsta domstolen förklarats vara författningsenliga, tillkännager jag härmed att det är min avsikt att underkasta mig dessa lagar och att begagna mitt inflytande bland den kyrkas medlemmar över vilken jag presiderar till att förmå dem att göra detsamma.

Det finns inte något i det som jag eller i det som mina medarbetare under den angivna tiden har lärt kyrkan som med rätta kan sägas inskärpa eller uppmuntra till månggifte. Och när någon äldste i kyrkan har uttryckt sig på ett sätt som verkat förmedla någon sådan lära, har han genast blivit tillrättavisad. Och nu tillkännager jag offentligt att mitt råd till de sista dagars heliga är att avstå från att ingå något slag av äktenskap som enligt landets lag är förbjudet.

WILFORD WOODRUFF

President för Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga

President Lorenzo Snow lade fram följande förslag:

”Jag föreslår att vi, i det att vi erkänner Wilford Woodruff som president för Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga och den ende man på jorden som i denna stund innehar nycklarna till beseglingens förrättningar, betraktar honom i kraft av sitt ämbete fullt berättigad att utfärda det manifest vi har hört uppläsas och som är daterat den 24 september 1890, och att vi såsom en kyrka församlad till generalkonferens antar hans tillkännagivande angående månggifte såsom auktoritativt och bindande.”

Salt Lake City, Utah, 6 oktober 1890.

UTDRAG UR TRE TAL AV

PRESIDENT WILFORD WOODRUFF

ANGÅENDE MANIFESTET

Herren kommer aldrig att tillåta mig eller någon annan man som står som president för denna kyrka att vilseleda er. Det ingår inte i planen. Det är inte Guds avsikt. Om jag skulle försöka det, skulle Herren flytta bort mig från min plats, och det kommer han att göra med varje annan man som försöker vilseleda människobarnen så att de förs bort från Guds ord och från sin plikt. (Kyrkans generalkonferens, den 61:a halvårskonferensen, måndagen den 6 oktober 1890, Salt Lake City, Utah. Återgivet i Deseret Evening News, 11 oktober 1890, s 2.)

Det har ingen betydelse vem som lever eller vem som dör, eller vem som kallas att leda denna kyrka, de måste leda den genom inspiration från Gud den Allsmäktige. Om de inte gör det på det sättet, kan de inte göra det alls. …

Jag har på sista tiden fått en del uppenbarelser, mycket viktiga sådana, och jag ska berätta för er vad Herren har sagt till mig. Låt mig få påminna er om det som kallas manifestet. …

Herren har sagt att jag ska ställa en fråga till de sista dagars heliga, och han sa också att om de lyssnade till vad jag sa till dem och besvarade frågan som ställdes till dem genom Guds Ande och kraft, skulle de alla svara lika, och de skulle alla tro lika vad gäller denna sak.

Frågan är denna: Vilken väg är visast för de sista dagars heliga att följa – att vi fortsätter försöka utöva månggifte, med landets lagar emot det och motstånd från sextio miljoner människor, och till priset av att alla templen konfiskeras och förloras och att alla förrättningar i dem upphör, både för de levande och de döda, och att första presidentskapet och de tolv och familjeöverhuvuden i kyrkan sätts i fängelse samt att människors privata egendom konfiskeras (allt detta som i sig självt skulle sätta stopp för utövandet), eller att vi, efter att ha gjort och lidit det vi har gjort genom att vi har hållit fast vid denna princip, upphör med detta utövande och rättar oss efter lagen och därigenom låter profeterna, apostlarna och fäderna vara hemma, så att de kan undervisa folket och ägna sig åt kyrkans uppgifter och även låter templen vara i de heligas händer, så att de kan ägna sig åt evangeliets förrättningar för både de levande och de döda?

Herren visade mig genom syner och uppenbarelse exakt vad som skulle hända om vi inte upphörde att utöva detta. Om vi inte hade upphört därmed skulle ni inte haft bruk för … någon människa i detta tempel i Logan, för alla förrättningar skulle ha upphört i hela Sions land. Förvirring skulle ha rått i hela Israel, och många människor skulle ha fängslats. Detta bekymmer skulle ha drabbat hela kyrkan och vi skulle ha blivit tvingade att upphöra med utövandet. Frågan är nu om det borde upphöra på detta sätt, eller på det sätt Herren har uppenbarat för oss, och låta våra profeter och apostlar och fäder vara på fri fot och templen i folkets händer så att de döda kan återlösas. Ett stort antal har redan befriats från fängelset i andevärlden genom detta folk, och ska verket fortsätta eller upphöra? Detta är frågan jag ställer till de sista dagars heliga. Ni måste själva avgöra. Jag vill att ni själva besvarar den. Jag ska inte göra det. Men jag säger er att detta är exakt det tillstånd vi som ett folk skulle ha befunnit oss i om vi inte hade valt den väg vi gjorde. …

Jag såg exakt vad som skulle hända om inte något gjordes. Jag har haft denna känsla inom mig under en lång tid. Men jag vill säga detta: Jag skulle ha låtit alla templen gå oss ur händerna, jag skulle själv ha gått i fängelse och låtit alla andra män gå dit om inte himlens Gud hade befallt mig att göra det jag gjorde. Och när stunden kom då jag befalldes att göra detta, stod det helt klart för mig. Jag gick inför Herren och jag skrev det som Herren sa att jag skulle skriva. …

Jag lämnar detta åt er för att ni ska kunna begrunda och överväga det. Herren arbetar med oss. (Konferens för Cache stav i Logan, Utah, söndagen den 1 november 1891. Återgivet i Deseret Weekly den 14 november 1891.)

Nu ska jag berätta för er vad som uppenbarades för mig och vad Guds Son gjorde rörande detta. … Allt detta skulle ha hänt, så sant som Gud den Allsmäktige lever, om inte manifestet hade utfärdats. Guds Son var därför benägen att få det framlagt för kyrkan och för världen i avsikter som bara han själv känner till. Herren hade fastslagit att Sion ska upprättas. Han hade fastslagit att detta tempel ska fullbordas. Han hade fastslagit att frälsning ska ges till de levande och de döda i dessa bergs dalar. Och Gud den Allsmäktige fastslog att djävulen inte skulle omintetgöra det. Om ni kan förstå detta, är detta en nyckel till manifestet. (Från en predikan vid sjätte invigningssessionen i Salt Lake-templet i april 1893. Maskinskriven kopia av invigningsmötena, Kyrkans historiska avdelnings arkiv i Salt Lake City, Utah.)

OFFICIELLT TILLKÄNNAGIVANDE 2

Mormons bok lär att ”alla är lika inför Gud”, oavsett man är ”svart eller vit, träl eller fri, man eller kvinna” (2 Nephi 26:33). Under hela kyrkans historia har personer av alla raser och släkten blivit döpta i många länder och har levt som trofasta medlemmar i kyrkan. Under Joseph Smiths livstid blev några svarta manliga medlemmar i kyrkan ordinerade till prästadömet. Tidigt i dess historia slutade kyrkans ledare att förläna prästadömet till svarta män av afrikansk härkomst. Kyrkans uppteckningar ger inga klara insikter om ursprunget till denna praxis. Ledare i kyrkan ansåg att en uppenbarelse från Gud var nödvändig för att ändra på denna praxis och sökte vägledning under bön. Uppenbarelsen kom till Spencer W. Kimball, kyrkans president, och bekräftades för andra ledare i kyrkan i templet i Salt Lake City den 1 juni 1978. Uppenbarelsen avlägsnade alla restriktioner i förhållande till ras som tidigare tillämpades på prästadömet.

Till dem det vederbör:

Den 30 september 1978, vid den 148:e halvårskonferensen för Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga, framlades följande av president N. Eldon Tanner, förste rådgivare i kyrkans första presidentskap:

Tidigt i juni detta år tillkännagav första presidentskapet att president Spencer W. Kimball hade tagit emot en uppenbarelse enligt vilken prästadömet och templets välsignelser erbjuds till alla värdiga manliga medlemmar i kyrkan. President Kimball har bett mig underrätta konferensen att efter det att han tagit emot den uppenbarelsen, som kom till honom efter omfattande meditation och bön i det heliga templets heliga rum, framlade han den för sina rådgivare, vilka antog och godkände den. Därefter framlades den för de tolv apostlarnas kvorum som enhälligt godkände den, och senare framlades den för alla de övriga generalauktoriteterna som på samma sätt gav sitt enhälliga godkännande.

President Kimball har bett mig att nu läsa upp detta brev:

Den 8 juni 1978

Till alla ämbetsmän inom prästadömet på generalnivå och lokal nivå i Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga över hela världen:

Kära bröder!

Under det att vi bevittnat hur Herrens verk brett ut sig över jorden har vi med tacksamhet sett hur människor i många nationer tagit emot det återställda evangeliets budskap och anslutit sig till kyrkan i ständigt ökande antal. Det har i sin tur inspirerat oss med en önskan att erbjuda varje värdig medlem i kyrkan alla de förmåner och välsignelser som evangeliet erbjuder.

Eftersom vi är medvetna om de löften som profeterna och kyrkans presidenter före oss har uttalat, att någon gång i Guds eviga plan ska alla våra bröder som är värdiga kunna ta emot prästadömet, och när vi ser trofastheten hos dem från vilka prästadömet varit undanhållet, har vi länge och innerligt vädjat till Herren till förmån för dessa våra trofasta bröder och tillbringat många timmar i det övre rummet i templet och bönfallit Herren om gudomlig vägledning.

Han har hört våra böner och genom uppenbarelse bekräftat att den länge utlovade dagen har kommit då varje trofast värdig man inom kyrkan kan få det heliga prästadömet, med makt att utöva dess gudomliga myndighet och tillsammans med sina kära åtnjuta varje välsignelse som strömmar därifrån, templets välsignelser inräknade. Följaktligen kan alla värdiga manliga medlemmar i kyrkan ordineras till prästadömet, oavsett ras eller hudfärg. Prästadömsledarna instrueras att följa ordningen att noggrant intervjua alla kandidater för ordination till antingen aronska eller melkisedekska prästadömet för att förvissa sig om att de uppfyller de fastställda normerna för värdighet.

Vi tillkännager med allvar att Herren nu gjort sin vilja känd till välsignelse för alla sina barn över hela jorden som är villiga att lyssna till hans bemyndigade tjänares röst och förbereder sig på att ta emot alla evangeliets välsignelser.

Med vänlig hälsning

SPENCER W. KIMBALL

N. ELDON TANNER

MARION G. ROMNEY

Första presidentskapet

Eftersom vi erkänner Spencer W. Kimball som profet, siare och uppenbarare och president för Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga, är det föreslaget att vi som beslutsmässig församling antar denna uppenbarelse som Herrens ord och vilja. Alla som stöder detta, var vänliga visa det genom att räcka upp er högra hand. Om någon är däremot, så visa det med samma tecken.

Röstningen till stöd för nämnda förslag var enhällig.

Salt Lake City, Utah, den 30 september 1978.

DEN KOSTBARA PÄRLAN

- Titelbladet

- Inledning

- Mose

- Abraham

- Joseph Smith – Matteus

- Joseph Smith – Historien

- Trosartiklarna

DEN KOSTBARA PÄRLAN

ETT URVAL AV UPPENBARELSER, ÖVERSÄTTNINGAR OCH BERÄTTELSER NEDTECKNADE AV JOSEPH SMITH

DEN FÖRSTE PROFETEN, SIAREN OCH UPPENBARAREN FÖR JESU KRISTI KYRKA AV SISTA DAGARS HELIGA

Utgiven av

Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga

Salt Lake City, Utah, USA

© 2020 by Intellectual Reserve, Inc. All rights reserved. Source: 2015/03/24

INLEDNING

Den kostbara pärlan är ett urval av utsökt material som berör många betydelsefulla aspekter av Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heligas tro och lära. Dessa texter översattes av och framställdes genom profeten Joseph Smith och de flesta publicerades i kyrkans tidskrifter på hans tid.

Den första samlingen material med titeln Den kostbara pärlan gjordes 1851 av äldste Franklin D. Richards, då medlem av de tolvs råd och president för den brittiska missionen. Avsikten var att några viktiga artiklar som hade haft begränsad spridning på Joseph Smiths tid skulle göras mer lättillgängliga. Då kyrkans medlemsantal växte i hela Europa och Amerika fanns ett behov av att göra dessa texter tillgängliga. Den kostbara pärlan fick stor spridning och blev senare ett av kyrkans standardverk genom beslut av presidentskapet och generalkonferensen i Salt Lake City den 10 oktober 1880.

Flera revisioner av innehållet har gjorts allt efter kyrkans behov. År 1878 tillkom delar av Moses bok som inte fanns med i den första upplagan. År 1902 togs vissa delar av Den kostbara pärlan bort, eftersom de också fanns med i Läran och förbunden. Uppdelning i kapitel och verser med fotnoter gjordes 1902. Den första utgåvan med tvåspaltiga sidor samt index kom 1921. Inga andra förändringar skedde förrän i april 1976, då två uppenbarade texter tillkom. År 1979 togs dessa två texter bort från Den kostbara pärlan och placerades i Läran och förbunden, där de nu utgör kapitlen 137 och 138. I den nuvarande upplagan har en del förändringar gjorts för att få texten att överensstämma med tidigare dokument.

Här följer en kort presentation av det nuvarande innehållet:

1. Urval från Moses bok. Ett utdrag ur 1 Moseboken i Joseph Smiths översättning av Bibeln, vilken han påbörjade i juni 1830.

2. Abrahams bok. En inspirerad översättning av Abrahams skrifter. Joseph Smith påbörjade översättningen 1835 efter det att han fått tag i egyptiska papyrusrullar. Översättningen publicerades som serie i Times and Seasons med början den 1 mars 1842 i Nauvoo i Illinois.

3. Joseph Smith – Matteus. Ett utdrag ur Matteus vittnesbörd i Joseph Smiths översättning av Bibeln (se Läran och förbunden 45:60–61 där den gudomliga uppmaningen ges att påbörja översättningen av Nya testamentet).

4. Joseph Smith – Historien. Utdrag ur Joseph Smiths officiella vittnesbörd och historia, vilka han och hans skrivare förberedde 1838–1839 och som publicerades som serie i Times and Seasons i Nauvoo i Illinois med början den 15 mars 1842.

5. Trosartiklarna i Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga. En redogörelse av Joseph Smith, publicerad i Times and Seasons den 1 mars 1842 i samband med en kort historisk överblick över kyrkan, allmänt kallad Wentworth-brevet.

URVAL FRÅN

MOSES BOK

Ett utdrag ur översättningen av Bibeln såsom den uppenbarades för profeten Joseph Smith från juni 1830 till februari 1831.

- Mose 1

- Mose 2

- Mose 3

- Mose 4

- Mose 5

- Mose 6

- Mose 7

- Mose 8

KAPITEL 1

Gud uppenbarar sig för Mose – Mose förklaras – Han konfronteras med Satan – Mose ser många befolkade världar – Oräkneliga världar skapades av Sonen – Guds verk och härlighet är att åstadkomma odödlighet och evigt liv för människan.

1 Guds ord som han [a]talade till Mose, då [b]Mose blev förd upp på ett mycket högt berg,

2 och han [a]såg Gud [b]ansikte mot ansikte och han talade med honom, och [c]Guds härlighet vilade på Mose, varför Mose kunde [d]uthärda hans närvaro.

3 Och Gud talade till Mose och sa: ”Se, jag är Herren Gud den [a]Allsmäktige och [b]Oändlig är mitt namn, för jag är utan dagars begynnelse och års ände, och är inte detta oändligt?

4 Och se, du är min son, [a]skåda därför, och jag ska visa dig mina [b]händers verk, dock inte alla, för mina [c]verk är utan [d]ände och likaså mina [e]ord, för de upphör aldrig.

5 Därför kan ingen människa se alla mina verk utan att se hela min härlighet, och ingen människa kan se hela min härlighet och därefter förbli i köttet på jorden.

6 Och jag har ett uppdrag åt dig, min son Mose, och du är i min [a]Enföddes [b]avbild och min Enfödde är och ska vara [c]Frälsaren, för han är full av [d]nåd och [e]sanning. Men det finns [f]ingen Gud utom jag, och alla ting är närvarande för mig, för jag [g]känner dem alla.

7 Och se, detta enda visar jag dig nu, min son Mose, för du är i världen och nu visar jag det för dig.”

8 Och det hände sig att Mose skådade och såg [a]världen i vilken han skapades, och Mose [b]såg världen och dess ändar och alla människobarnen, vilka är och som blev skapade, och han [c]häpnade och förundrades mycket däröver.

9 Och Guds närvaro drog sig bort från Mose så att hans härlighet inte vilade på Mose, och Mose överlämnades åt sig själv. Och när han överlämnades åt sig själv föll han till marken.

10 Och det hände sig att det dröjde många timmar innan Mose fick tillbaka sin naturliga [a]styrka som människa, och han sa till sig själv: ”På grund av detta vet jag nu att människan är [b]intet, vilket jag aldrig hade föreställt mig.

11 Men nu har mina egna ögon sett [a]Gud, dock inte mina [b]naturliga utan mina andliga ögon, för mina naturliga ögon kunde inte ha sett honom, för jag skulle ha [c]förvissnat och [d]dött i hans närvaro, men hans härlighet vilade över mig och jag såg hans [e]ansikte, för jag [f]förklarades inför honom.”

12 Och det hände sig att när Mose hade sagt dessa ord, se, då kom [a]Satan och [b]frestade honom och sa: ”Mose, du människoson, tillbe mig.”

13 Och det begav sig att Mose såg på Satan och sa: ”Vem är du? För se, jag är en Guds [a]son, i hans Enföddes avbild, och var är din härlighet att jag skulle tillbe dig?

14 För se, jag kunde inte se Gud utan att hans härlighet kom över mig och jag [a]förklarades inför honom. Men jag kan se dig som en naturlig människa. Är det inte förvisso så?

15 Välsignat vare min Guds namn, för hans Ande har inte helt och hållet dragit sig bort från mig, eller var är annars din härlighet, för den är mörker för mig? Och jag kan skilja mellan dig och Gud, för Gud sa till mig: ’[a]Tillbe Gud, för endast honom ska du [b]tjäna.’

16 Gå bort, Satan, bedra mig inte, för Gud sa till mig: ’Du är i min Enföddes [a]avbild.’

17 Och han gav mig även befallningar när han ropade till mig ur den brinnande [a]busken och sa: ’[b]Åkalla Gud i min Enföddes namn och tillbe mig.’”

18 Och Mose sa vidare: ”Jag ska inte upphöra med att åkalla Gud, jag har annat att fråga honom om, för hans härlighet har vilat på mig och därför kan jag skilja mellan honom och dig. Gå bort, Satan.”

19 Och när nu Mose hade sagt dessa ord, ropade Satan med hög röst och rasade på jorden och befallde och sa: ”Jag är den [a]Enfödde, tillbe mig.”

20 Och det hände sig att Mose började frukta storligen, och när han började frukta såg han [a]helvetets bitterhet. Men han fick styrka när han [b]åkallade Gud, och han befallde och sa: ”Gå bort från mig, Satan, för endast denna enda Gud kommer jag att tillbe, han som är härlighetens Gud.”

21 Och nu började [a]Satan darra och jorden skakade, och Mose fick styrka och åkallade Gud och sa: ”I den Enföddes namn, gå bort Satan.”

22 Och det hände sig att Satan ropade med hög röst, med gråt och klagan och [a]tandagnisslan, och han gick bort, ja, från Moses närhet, så att denne inte såg honom.

23 Och Mose bar nu vittne om detta, men på grund av ogudaktighet finns det inte bland människobarnen.

24 Och det hände sig att när Satan hade gått bort från Moses närhet, lyfte Mose sina ögon mot himlen, fylld av den [a]Helige Anden som vittnar om Fadern och Sonen,

25 och medan han åkallade Guds namn såg han åter hans härlighet, för den vilade på honom, och han hörde en röst som sa: ”Välsignad är du, Mose, för jag, den Allsmäktige, har utvalt dig och du ska göras starkare än många [a]vatten, för de ska lyda dina [b]befallningar som om du vore [c]Gud.

26 Och se, jag är med dig ända till dina dagars ände, för du ska [a]befria mitt folk från [b]träldom, ja, mitt [c]utvalda [d]Israel.”

27 Och det hände sig medan rösten ännu talade att Mose såg sig om och [a]såg jorden, ja, hela jorden, och det fanns inte den minsta del därav som han inte såg, för han urskilde den genom Guds Ande.

28 Och han såg även dess invånare, och det fanns inte en enda själ som han inte såg, och han urskilde dem genom Guds Ande, och de var många till antalet, ja, otaliga som sanden på havets strand.

29 Och han såg många länder, och varje land kallades [a]jord, och det fanns invånare på dess yta.

30 Och det hände sig att Mose åkallade Gud och sa: ”Säg mig, ber jag dig, varför det är så och på vilket sätt du gjort dem.”

31 Och se, Herrens härlighet vilade på Mose så att Mose stod i Guds närhet och talade med honom [a]ansikte mot ansikte. Och Herren Gud sa till Mose: ”I min egen [b]avsikt har jag gjort alla dessa ting. Här är visdom och den förblir i mig.

32 Och genom min makts [a]ord, hans som är min enfödde Son, som är full av [b]nåd och [c]sanning, har jag skapat dem.

33 Och otaliga [a]världar har jag [b]skapat, och jag skapade också dem i min egen avsikt, och genom Sonen, som är min [c]Enfödde, skapade jag dem.

34 Och den [a]första av alla människor har jag kallat [b]Adam, som är [c]många.

35 Men jag ger dig endast en berättelse om denna jord och dess invånare. För se, det finns många världar som har förgåtts genom min makts ord. Och det finns många som nu består, och oräkneliga är de för människan, men för mig är alla ting räknade, för de är mina och jag [a]känner dem.”

36 Och det hände sig att Mose talade till Herren och sa: ”Var barmhärtig mot din tjänare, o Gud, och berätta för mig om denna jord och dess invånare, och likaså om himlarna, och sedan ska din tjänare vara nöjd.”

37 Och Herren Gud talade till Mose och sa: ”[a]Himlarna, de är många och de kan inte räknas för människor, men de är räknade för mig, för de är mina.

38 Och liksom en jord med dess himlar ska förgås, så ska en annan uppstå, och det finns ingen [a]ände på mina verk, inte heller på mina ord.

39 För se, detta är mitt [a]verk och min [b]härlighet – att åstadkomma [c]odödlighet och [d]evigt liv för människan.

40 Och nu, min son Mose, ska jag tala till dig rörande denna jord på vilken du står, och du ska [a]skriva ner det som jag ska tala.

41 Och på en dag när människobarnen ska akta mina ord för intet och [a]ta bort många av dem från den bok som du ska skriva, se, då ska jag uppresa en annan dig [b]lik, och [c]de ska åter finnas bland människobarnen, ja, bland alla som tror.”

42 (Dessa ord [a]talades till Mose på berget, vars namn inte ska bli känt bland människobarnen. Och nu har de talats till dig. Visa dem inte för några andra än dem som tror. Ske alltså. Amen.)

- ◀1a
Alma 12:30; Mose 1:42.

- ◀b
HFS Mose.

- ◀2a
2 Mos. 3:6; 33:11; JSÖ 2 Mos. 33:20, 23 (tillägget); Joh. 1:18; 6:46; Eth. 3:6–16; Mose 1:11.

- ◀b
4 Mos. 12:6–8; 5 Mos. 34:10; L&F 17:1.

- ◀c
5 Mos. 5:24; Mose 1:13–14, 25. HFS Härlighet.

- ◀d
HFS Förklarad, förklaring.

- ◀3a
Upp. 11:17; 19:6; 1 Ne. 1:14; L&F 121:4. HFS Gud, gudomen.

- ◀b
Jes. 63:16; L&F 19:9–12; Mose 7:35. HFS Oändlig.

- ◀4a
Mose 7:4.

- ◀b
Mose 7:32, 35–37.

- ◀c
Ps. 40:5; L&F 76:114.

- ◀d
Ps. 111:7–8; Mose 1:38.

- ◀e
2 Ne. 9:16; L&F 1:37–39. HFS Guds ord.

- ◀6a
HFS Enfödde.

- ◀b
1 Mos. 1:26; Eth. 3:14–15; Mose 1:13–16.

- ◀c
HFS Frälsaren.

- ◀d
Joh. 1:14, 17; Alma 13:9. HFS Nåden.

- ◀e
Mose 5:7.

- ◀f
1 Kung. 8:60; Jes. 45:5–18, 21–22.

- ◀g
1 Ne. 9:6; 2 Ne. 9:20; Alma 18:32; L&F 38:1–2. HFS Allvetande.

- ◀8a
Mose 2:1.

- ◀b
Mose 1:27.

- ◀c
Ps. 8:3–4.

- ◀10a
Dan. 10:8, 17; 1 Ne. 17:47; Alma 27:17; JS–H 1:20.

- ◀b
Dan. 4:35; Hel. 12:7.

- ◀11a
HFS Gud, gudomen.

- ◀b
L&F 67:10–13; Mose 6:36.

- ◀c
2 Mos. 19:21.

- ◀d
2 Mos. 20:19.

- ◀e
1 Mos. 32:30; Mose 7:4.

- ◀f
Matt. 17:1–8. HFS Förklarad, förklaring.

- ◀12a
Mose 4:1–4. HFS Djävulen.

- ◀b
Mose 6:49. HFS Fresta, frestelser.

- ◀13a
Ps. 82:6; Hebr. 12:9; 1 Joh. 3:2.

- ◀14a
HFS Förklarad, förklaring.

- ◀15a
Matt. 4:10. HFS Tillbe, tillbedjan.

- ◀b
1 Sam. 7:3; 3 Ne. 13:24.

- ◀16a
Mose 1:6.

- ◀17a
2 Mos. 3:2.

- ◀b
Mose 5:8.

- ◀19a
Matt. 24:4–5.

- ◀20a
HFS Helvetet.

- ◀b
JS–H 1:15–16. HFS Bön.

- ◀21a
HFS Djävulen.

- ◀22a
Matt. 13:41–42; Mosiah 16:1–3.

- ◀24a
HFS Helige Anden, den.

- ◀25a
2 Mos. 14:21–22.

- ◀b
HFS Kraft, makt; Prästadöme.

- ◀c
2 Mos. 4:16.

- ◀26a
2 Mos. 3:7–12.

- ◀b
1 Ne. 17:23–25.

- ◀c
HFS Utvald, utvalda.

- ◀d
1 Kung. 8:51–53. HFS Israel.

- ◀27a
L&F 88:47; Mose 1:8. HFS Syner.

- ◀29a
HFS Jorden.

- ◀31a
5 Mos. 5:4; Mose 1:11.

- ◀b
Jes. 45:17–18; 2 Ne. 2:14–15.

- ◀32a
Joh. 1:1–4, 14; Hebr. 1:1–3; Upp. 19:13; Jakob 4:9; Mose 2:1, 5. HFS Jesus Kristus.

- ◀b
Ps. 19:1; Mose 5:7–8. HFS Nåden.

- ◀c
HFS Sanning.

- ◀33a
Ps. 8:3–4; L&F 76:24; Mose 7:29–30.

- ◀b
HFS Skapa, skapelsen.

- ◀c
Mose 1:6.

- ◀34a
Mose 3:7.

- ◀b
Abr. 1:3. HFS Adam.

- ◀c
Mose 4:26; 6:9.

- ◀35a
Mose 1:6; 7:36. HFS Allvetande.

- ◀37a
Abr. 4:1. HFS Himlen.

- ◀38a
Mose 1:4.

- ◀39a
Rom. 8:16–17; 2 Ne. 2:14–15. HFS Återlösningsplanen.

- ◀b
HFS Härlighet.

- ◀c
HFS Odödlig, odödlighet.

- ◀d
HFS Evigt liv.

- ◀40a
2 Ne. 29:11–12.

- ◀41a
1 Ne. 13:23–32; Mose 1:23.

- ◀b
2 Ne. 3:7–19.

- ◀c
1 Ne. 13:32, 39–40; L&F 9:2.

- ◀42a
Mose 1:1.

KAPITEL 2

(Juni–oktober 1830)

Gud skapar himlarna och jorden – Alla former av liv skapas – Gud gör människan och ger henne herravälde över allt annat.

1 Och det hände sig att Herren talade till Mose och sa: ”Se, jag [a]uppenbarar för dig rörande denna [b]himmel och denna [c]jord. Skriv ner de ord som jag talar. Jag är begynnelsen och änden, [d]Gud den Allsmäktige. Genom min [e]Enfödde [f]skapade jag allt detta, ja, i begynnelsen skapade jag himlen och jorden på vilken du står.”

2 Och [a]jorden var formlös och tom, och jag lät mörker komma över djupets yta, och min Ande svävade över vattenytan, för jag är Gud.

3 Och jag, Gud, sa: ”Låt det bli [a]ljus, och det blev ljus.”

4 Och jag, Gud, såg ljuset och att ljuset var [a]gott. Och jag, Gud, skilde ljuset från mörkret.

5 Och jag, Gud, kallade ljuset dag och mörkret kallade jag natt, och detta gjorde jag genom min makts [a]ord, och det skedde såsom jag [b]talade. Och det blev afton och det blev morgon den första [c]dagen.

6 Och vidare sa jag, Gud: ”Låt det bli ett [a]valv mitt i vattnet”, och det skedde alldeles som jag talade, och jag sa: ”Låt det skilja vattnen från vattnen”, och det skedde så.

7 Och jag, Gud, gjorde valvet och skilde [a]vattnen, ja, de stora vattnen under valvet från vattnen ovanför valvet, och det skedde alldeles som jag talade.

8 Och jag, Gud, kallade valvet [a]himmel, och det blev afton och det blev morgon den andra dagen.

9 Och jag, Gud, sa: ”Låt samla vattnen under himlen till [a]en enda plats”, och det skedde så. Och jag, Gud, sa: ”Låt torra marken komma fram”, och det skedde så.

10 Och jag, Gud, kallade torra marken [a]land, och vattensamlingarna kallade jag hav. Och jag, Gud, såg att allt som jag hade gjort var gott.

11 Och jag, Gud, sa: ”Låt jorden frambringa [a]gräs, fröbärande örter, fruktträd som efter sitt slag bär frukt samt träd som bär frukt med frön i sig, på jorden”, och det skedde alldeles som jag talade.

12 Och jorden frambringade gräs, varje fröbärande ört efter sitt slag och träd som bar frukt med frön i sig efter deras slag, och jag, Gud, såg att allt som jag hade gjort var gott.

13 Och det blev afton och det blev morgon den tredje dagen.

14 Och jag, Gud, sa: ”Låt det bli ljus på himlavalvet för att skilja dagen från natten och låt dem vara till tecken och till årstider och till dagar och till år,

15 och låt dem vara till ljus på himlavalvet för att ge ljus på jorden.” Och det skedde så.

16 Och jag, Gud, gjorde två stora ljus, det större [a]ljuset till att råda över dagen och det mindre ljuset till att råda över natten. Och det större ljuset var solen, och det mindre ljuset var månen, och även stjärnorna gjordes alldeles enligt mitt ord.

17 Och jag, Gud, satte dem på himlavalvet till att ge ljus på jorden,

18 och solen till att råda över dagen, och månen till att råda över natten och till att skilja ljuset från mörkret. Och jag, Gud, såg att allt som jag hade gjort var gott.

19 Och det blev afton och det blev morgon den fjärde dagen.

20 Och jag, Gud, sa: ”Låt vattnen frambringa ett vimmel av levande varelser och fåglar som kan flyga över jorden i det öppna himlavalvet.”

21 Och jag, Gud, skapade stora [a]valar och alla slags levande varelser som rör sig i vattnet, och vattnet frambringade ett vimmel av dem efter deras slag, och varje bevingad fågel efter sitt slag. Och jag, Gud, såg att allt som jag hade skapat var gott.

22 Och jag, Gud, välsignade dem och sa: ”Var fruktsamma och [a]föröka er, och fyll vattnen i havet och låt fåglarna föröka sig på jorden.”

23 Och det blev afton och det blev morgon den femte dagen.

24 Och jag, Gud, sa: ”Låt jorden frambringa levande varelser efter deras slag, boskapsdjur och kräldjur och jordens djur efter deras slag.” Och det skedde så.

25 Och jag, Gud, skapade djuren efter deras slag, och boskapsdjuren efter deras slag, och alla kräldjur på jorden efter deras slag. Och jag, Gud, såg att allt detta var gott.

26 Och jag, Gud, sa till min [a]Enfödde som var med mig från begynnelsen: ”Låt oss [b]göra människan till vår [c]avbild och till att vara oss lika”, och det skedde så. Och jag, Gud, sa: ”Låt dem få [d]herravälde över fiskarna i havet och över fåglarna i luften och över boskapsdjuren och över hela jorden och över alla kräldjur som krälar på jorden.”

27 Och jag, [a]Gud, skapade människan till min egen avbild, till min Enföddes avbild skapade jag henne, till man och kvinna skapade jag dem.

28 Och jag, Gud, välsignade dem och sa till dem: ”Var fruktsamma och [a]föröka er och uppfyll jorden och lägg den under er, och ha herravälde över fiskarna i havet och över fåglarna i luften och över allt levande som rör sig på jorden.”

29 Och jag, Gud, sa till människan: ”Se, jag har gett dig alla fröbärande örter som finns på hela jordens yta, och alla träd varpå det finns frukt av ett träd som ger frön. Detta ska vara till [a]föda åt er.

30 Och åt alla jordens djur och åt alla luftens fåglar och åt allt som krälar på jorden, som jag ger liv, ska ges alla rena örter till föda.” Och det skedde alldeles som jag talade.

31 Och jag, Gud, såg allt som jag hade gjort och se, allt som jag hade gjort var mycket [a]gott. Och det blev afton och det blev morgon den [b]sjätte dagen.

- ◀1a
Mose 1:30, 36.

- ◀b
HFS Himlen.

- ◀c
Mose 1:8.

- ◀d
HFS Gud, gudomen – Gud Fadern.

- ◀e
HFS Enfödde.

- ◀f
HFS Skapa, skapelsen.

- ◀2a
1 Mos. 1:2; Abr. 4:2.

- ◀3a
L&F 88:6–13. HFS Ljus, Kristi ljus.

- ◀4a
1 Mos. 1:4; Abr. 4:4.

- ◀5a
Mose 1:32.

- ◀b
2 Kor. 4:6.

- ◀c
1 Mos. 1:5.

- ◀6a
1 Mos. 1:6–8.

- ◀7a
Abr. 4:9–10.

- ◀8a
HFS Himlen.

- ◀9a
1 Mos. 1:9; Abr. 4:9.

- ◀10a
HFS Jorden.

- ◀11a
1 Mos. 1:11–12; Abr. 4:11–12.

- ◀16a
1 Mos. 1:16.

- ◀21a
1 Mos. 1:21; Abr. 4:21.

- ◀22a
1 Mos. 1:22–25; Abr. 4:22–25.

- ◀26a
HFS Jesus Kristus.

- ◀b
HFS Skapa, skapelsen.

- ◀c
1 Mos. 1:26–27; Mose 6:8–10; Abr. 4:26–27.

- ◀d
1 Mos. 1:28; Mose 5:1; Abr. 4:28.

- ◀27a
HFS Gud, gudomen.

- ◀28a
Mose 5:2.

- ◀29a
1 Mos. 1:29–30; Abr. 4:29–30.

- ◀31a
1 Mos. 1:31; L&F 59:16–20.

- ◀b
2 Mos. 20:11; Abr. 4:31.

KAPITEL 3

(Juni–oktober 1830)

Gud skapade allting andligt innan det var i sitt naturliga tillstånd på jorden – Han skapade mannen, det första köttet på jorden – Kvinnan är en lämplig hjälp åt mannen.

1 Så [a]fullbordades himlen och jorden och hela deras [b]härskara.

2 Och på sjunde dagen avslutade jag, Gud, mitt verk och allt som jag hade gjort, och jag [a]vilade på [b]sjunde dagen från allt mitt verk, och allt som jag hade gjort var fullbordat, och jag, Gud, såg att det var gott.

3 Och jag, Gud, [a]välsignade den sjunde dagen och helgade den, därför att jag på den hade vilat från allt mitt [b]verk, vilket jag, Gud, hade skapat och gjort.

4 Och se, nu säger jag dig att detta är himlens och jordens tidsperioder när de skapades den dag då jag, Herren Gud, gjorde himlen och jorden,

5 och varje planta på marken [a]innan den var i jorden, och varje ört på marken innan den växte. För jag, Herren Gud, [b]skapade allt varom jag har talat [c]andligt, innan det var i sitt naturliga tillstånd på jordens yta. För jag, Herren Gud, hade inte låtit det regna på jordens yta. Och jag, Herren Gud, hade [d]skapat alla människobarnen, men ännu inte någon människa att bruka [e]jorden, för jag [f]skapade dem i [g]himlen, och det fanns ännu inte kött på jorden, inte heller i vattnet eller i luften.

6 Men jag, Herren Gud, talade och en [a]dimma steg upp från jorden och vattnade hela markens yta.

7 Och jag, Herren Gud, formade människan av markens [a]stoft och blåste in livsanden i hennes näsborrar, och [b]människan blev en levande [c]själ, det [d]första köttet på jorden, likaså den första människan. Allting var emellertid skapat förut, men det skapades andligen och gjordes enligt mitt ord.

8 Och jag, Herren Gud, planterade en lustgård österut i [a]Eden, och däri satte jag mannen som jag hade format.

9 Och upp ur marken lät jag, Herren Gud, varje träd som är tilltalande i människors ögon, växa i sitt naturliga tillstånd och människan kunde se det. Och det blev också en levande själ. För det var andligt den dag jag skapade det, för det förblev i den sfär vari jag, Gud, skapade det, ja, allt som jag beredde att brukas av människan, och människan såg att det var gott till föda. Och jag, Herren Gud, planterade även [a]livets träd mitt i lustgården, och även [b]trädet med kunskap om gott och ont.

10 Och jag, Herren Gud, lät en flod utgå från Eden för att vattna lustgården, och därifrån delade den sig i fyra [a]huvudgrenar.

11 Och jag, Herren Gud, gav den första namnet Pison, och den flyter runt hela landet Havila, där jag, Herren Gud, skapade mycket guld.

12 Och det landets guld var gott, och där fanns bdelliumharts och onyxsten.

13 Och namnet på den andra floden var Gihon, den som omger hela landet Etiopien.

14 Och den tredje flodens namn var Hiddekel, det är den som flyter mot östra delen av Assyrien. Och den fjärde floden var Eufrat.

15 Och jag, Herren Gud, tog mannen och satte honom i Edens lustgård, till att odla och sköta den.

16 Och jag, Herren Gud, befallde mannen och sa: ”Av varje träd i lustgården får du fritt äta,

17 men av trädet med kunskap om gott och ont ska du inte äta. Dock får du själv [a]välja, för det är givet dig, men kom ihåg att jag förbjuder det, för den [b]dag du äter därav ska du förvisso [c]dö.”

18 Och jag, Herren Gud, sa till min [a]Enfödde att det inte är gott för mannen att vara ensam, därför ska jag göra en lämplig [b]medhjälpare åt honom.

19 Och ur jorden formade jag, Herren Gud, alla markens djur och alla fåglar i luften, och befallde att de skulle komma fram till Adam för att se vad han skulle kalla dem. Och även de var levande själar, för jag, Gud, blåste in livsanden i dem och befallde att vad Adam än kallade varje levande varelse, det skulle den heta.

20 Och Adam gav namn åt alla boskapsdjur och åt luftens fåglar och åt alla markens djur, men åt Adam fanns det ingen lämplig medhjälpare.

21 Och jag, Herren Gud, lät en djup sömn falla över Adam, och han sov, och jag tog ett av hans revben och fyllde dess plats med kött.

22 Och av det revben som jag, Herren Gud, hade tagit från mannen, gjorde jag en [a]kvinna och förde henne fram till mannen.

23 Och Adam sa: ”Jag vet nu att detta är ben av mina ben och [a]kött av mitt kött. Hon ska heta maninna, för av man blev hon tagen.”

24 Därför ska en man lämna sin far och sin mor och [a]hålla sig till sin hustru, och de ska vara [b]ett kött.

25 Och mannen och hans hustru var båda nakna och blygdes inte.

- ◀1a
HFS Skapa, skapelsen.

- ◀b
1 Mos. 2:1; Abr. 5:1.

- ◀2a
1 Mos. 2:2–3; Abr. 5:2–3. HFS Vila.

- ◀b
HFS Sabbatsdagen.

- ◀3a
Mosiah 13:19.

- ◀b
2 Mos. 31:14–15.

- ◀5a
1 Mos. 2:4–5; Abr. 5:4–5.

- ◀b
Mose 6:51.

- ◀c
L&F 29:31–34; Abr. 3:23. HFS Andlig skapelse.

- ◀d
HFS Anden.

- ◀e
1 Mos. 2:5.

- ◀f
HFS Människa, människor – Människan, vår himmelske Faders andebarn.

- ◀g
HFS Himlen.

- ◀6a
1 Mos. 2:6.

- ◀7a
1 Mos. 2:7; Mose 4:25; 6:59; Abr. 5:7.

- ◀b
HFS Adam.

- ◀c
HFS Själen.

- ◀d
Mose 1:34.

- ◀8a
HFS Eden.

- ◀9a
HFS Livets träd.

- ◀b
1 Mos. 2:9.

- ◀10a
1 Mos. 2:10.

- ◀17a
Mose 7:32. HFS Handlingsfrihet.

- ◀b
Abr. 5:13.

- ◀c
1 Mos. 2:17. HFS Döden, den fysiska; Dödlig, dödligheten.

- ◀18a
HFS Enfödde.

- ◀b
1 Mos. 2:18; Abr. 5:14.

- ◀22a
HFS Eva; Kvinna, kvinnor.

- ◀23a
1 Mos. 2:23; Abr. 5:17.

- ◀24a
1 Mos. 2:24; L&F 42:22; 49:15–16; Abr. 5:17–18.

- ◀b
HFS Äktenskap, gifta sig.

KAPITEL 4

(Juni–oktober 1830)

Hur Satan blev djävulen – Han frestar Eva – Adam och Eva faller, och döden kommer in i världen.

1 Och jag, Herren Gud, talade till Mose och sa: ”Denne [a]Satan som du har befallt i min Enföddes namn är densamme som var från [b]begynnelsen, och som kom inför mig och sa: ’Se, här är jag, sänd mig. Jag ska vara din son, och jag ska återlösa hela människosläktet så att inte en enda själ ska gå förlorad, och [c]jag ska förvisso göra det, ge mig därför din ära.’”

2 Men se, min älskade [a]Son, som var min Älskade och [b]Utvalde från begynnelsen, sa till mig: ”[c]Fader, ske din [d]vilja, och [e]äran vare din för evigt.”

3 Och eftersom denne Satan nu gjorde [a]uppror mot mig och försökte omintetgöra människans [b]handlingsfrihet som jag, Herren Gud, hade gett henne, och även ville att jag skulle ge honom min egen makt, lät jag [c]nedstörta honom genom min Enföddes makt.

4 Och han blev Satan, ja, djävulen, alla [a]lögners fader, för att bedra och förblinda människorna och leda dem som fångar enligt sin vilja, ja, alla som inte vill hörsamma min röst.

5 Och ormen var nu [a]listigare än alla andra markens djur som jag, Herren Gud, hade skapat.

6 Och Satan ingav ormen i hjärtat (för han hade dragit många till sig) och han försökte också bedra [a]Eva, för han kände inte till Guds avsikt och därför försökte han förgöra världen.

7 Och han sa till kvinnan: ”Har Gud verkligen sagt: ’Ni ska inte äta av varje träd i [a]lustgården?’” (Och han talade genom ormens mun).

8 Och kvinnan sa till ormen: ”Vi får äta av frukten från träden i lustgården,

9 men om frukten på det träd som du ser mitt i lustgården har Gud sagt: ’Ni ska inte äta därav, inte heller ska ni röra vid det, för då dör ni.’”

10 Och ormen sa till kvinnan: ”Ni ska förvisso inte dö,

11 för Gud vet att den dag ni äter därav ska era [a]ögon öppnas, och ni ska bli som gudar, med [b]kunskap om gott och ont.”

12 Och när kvinnan såg att trädet var gott till föda, och att det var tilltalande för ögonen och var ett träd som var [a]lockande, för det kunde göra henne vis, tog hon av dess frukt och [b]åt, och hon gav också till sin man som var med henne, och han åt.

13 Och bådas ögon öppnades, och de insåg att de hade varit [a]nakna. Och de sydde ihop fikonlöv och gjorde sig förkläden.

14 Och de hörde Herren Guds röst när de [a]vandrade i lustgården i dagens svalka. Och Adam och hans hustru gick bort för att gömma sig från Herren Guds närhet bland träden i lustgården.

15 Och jag, Herren Gud, kallade på Adam och sa till honom: ”Vart [a]går du?”

16 Och han sa: ”Jag hörde din röst i lustgården och jag blev förskräckt, eftersom jag såg att jag var naken, och jag gömde mig.”

17 Och jag, Herren Gud, sa till Adam: ”Vem talade om för dig att du var naken? Har du ätit av det träd som jag befallde dig att du inte skulle äta av, för om du gjorde det skulle du förvisso [a]dö?”

18 Och mannen sa: ”Den kvinna du gav mig, och som du befallde skulle stanna hos mig, hon gav mig av frukten från det trädet och jag åt.”

19 Och jag, Herren Gud, sa till kvinnan: ”Vad är det du har gjort?” Och kvinnan sa: ”Ormen [a]bedrog mig och jag åt.”

20 Och jag, Herren Gud, sa till ormen: ”Eftersom du har gjort detta, ska du [a]förbannas mer än alla kreatur och mer än markens alla djur. På din buk ska du kräla, och stoft ska du äta i alla dina livsdagar.

21 Och jag ska sätta fiendskap mellan dig och kvinnan, mellan din avkomma och hennes avkomma, och han ska krossa ditt huvud och du ska krossa hans häl.”

22 Till kvinnan sa jag, Herren Gud: ”Jag ska storligen mångfaldiga din möda och ditt havandeskap. Med [a]möda ska du föda barn. Och din åtrå ska vara till din make och han ska råda över dig.”

23 Och till Adam sa jag, Herren Gud: ”Eftersom du har hörsammat din hustrus röst och har ätit av frukten från det träd om vilket jag befallde dig och sa: ’Du ska inte äta därav’, så ska marken vara förbannad för din skull. Med möda ska du äta därav alla dina livsdagar.

24 Även törne och tistel ska den frambringa åt dig, och du ska äta av markens örter.

25 I ditt anletes [a]svett ska du äta ditt bröd till dess du vänder åter till jorden – för du ska förvisso dö – för ut ur den har du tagits. För du var [b]stoft, och till stoft ska du återgå.”

26 Och Adam gav sin hustru namnet Eva, eftersom hon var moder till alla levande, för så har jag, Herren Gud, kallat den första av alla kvinnor, vilka är [a]många.

27 Och jag, Herren Gud, gjorde skinnkläder åt Adam och även åt hans hustru och [a]klädde dem.

28 Och jag, Herren Gud, sa till min Enfödde: ”Se, [a]mannen har blivit som en av oss med [b]kunskap om gott och ont. Och för att han nu inte ska sträcka ut sin hand och även [c]äta av [d]livets träd och äta och leva för evigt,

29 vill jag, Herren Gud, därför sända ut honom från [a]Edens lustgård till att bruka jorden från vilken han togs.

30 För lika visst som jag, Herren Gud, lever, lika visst ska mina [a]ord inte återvända tomma, för som de utgår ur min mun måste de uppfyllas.”

31 Därför drev jag ut mannen, och jag satte öster om Edens lustgård [a]keruber och ett flammande svärd, vilket svängde i alla riktningar för att bevaka vägen till livets träd.

32 (Och dessa är de ord som jag talade till min tjänare Mose, och de är sanna och alldeles som jag vill, och jag har talat dem till dig. Se till att du inte visar dem för någon människa förrän jag befaller dig, utom för dem som tror. Amen.)

- ◀1a
HFS Djävulen.

- ◀b
L&F 29:36–37.

- ◀c
Jes. 14:12–15.

- ◀2a
HFS Jesus Kristus.

- ◀b
Mose 7:39; Abr. 3:27. HFS Förutordination.

- ◀c
HFS Gud, gudomen – Gud Fadern.

- ◀d
Luk. 22:42.

- ◀e
HFS Härlighet.

- ◀3a
HFS Rådet i himlen.

- ◀b
HFS Handlingsfrihet.

- ◀c
L&F 76:25–27.

- ◀4a
2 Ne. 2:18; L&F 10:25. HFS Bedra, bedrägeri; Lögn.

- ◀5a
1 Mos. 3:1; Mosiah 16:3; Alma 12:4.

- ◀6a
HFS Eva.

- ◀7a
HFS Eden.

- ◀11a
1 Mos. 3:3–6; Mose 5:10.

- ◀b
Alma 12:31.

- ◀12a
1 Mos. 3:6.

- ◀b
HFS Adams och Evas fall.

- ◀13a
1 Mos. 2:25.

- ◀14a
1 Mos. 3:8.

- ◀15a
1 Mos. 3:9.

- ◀17a
Mose 3:17.

- ◀19a
1 Mos. 3:13; Mosiah 16:3.

- ◀20a
1 Mos. 3:13–15.

- ◀22a
1 Mos. 3:16.

- ◀25a
1 Mos. 3:17–19. HFS Adams och Evas fall.

- ◀b
1 Mos. 2:7; Mose 6:59; Abr. 5:7.

- ◀26a
Mose 1:34; 6:9.

- ◀27a
HFS Anständighet.

- ◀28a
1 Mos. 3:22. HFS Människa, människor – Människan kan bli som vår himmelske Fader.

- ◀b
HFS Kunskap.

- ◀c
Alma 42:4–5.

- ◀d
1 Mos. 2:9; 1 Ne. 11:25; Mose 3:9. HFS Livets träd.

- ◀29a
HFS Eden.

- ◀30a
1 Kung. 8:56; L&F 1:38.

- ◀31a
Alma 42:3. HFS Keruber.

KAPITEL 5

(Juni–oktober 1830)

Adam och Eva föder barn – Adam frambär offer och tjänar Gud – Kain och Abel föds – Kain gör uppror, älskar Satan mer än Gud och blir Förtappelse – Mord och ogudaktighet sprider sig – Evangeliet blir predikat från begynnelsen.

1 Och det begav sig sedan jag, Herren Gud, hade drivit ut dem, att Adam började bruka jorden och [a]råda över markens alla djur och äta sitt bröd i sitt anletes svett såsom jag, Herren, hade befallt honom. Och även hans hustru Eva arbetade tillsammans med honom.

2 Och Adam kände sin hustru och hon [a]födde honom söner och [b]döttrar, och de började att [c]föröka sig och uppfylla jorden.

3 Och alltifrån den stunden började Adams söner och [a]döttrar att dela sig två och två i landet, och bruka jorden och vakta hjordar, och de födde också söner och döttrar.

4 Och Adam och hans hustru Eva åkallade Herrens namn, och från vägen till [a]Edens lustgård hörde de Herrens röst tala till sig, och de såg honom inte för de var utestängda från hans [b]närhet.

5 Och han gav dem befallningar att de skulle [a]tillbe Herren sin Gud och offra [b]förstlingarna i sina hjordar som offer åt Herren. Och Adam [c]lydde Herrens befallningar.

6 Och efter många dagar visade sig en Herrens [a]ängel för Adam och sa: ”Varför frambär du [b]offer åt Herren?” Och Adam sa till honom: ”Jag vet inte, endast att Herren befallde mig.”

7 Och då talade ängeln och sa: ”Detta är en [a]sinnebild för [b]offret av Faderns Enfödde, han som är full av [c]nåd och sanning.”

8 Därför ska du göra allt du gör i [a]Sonens namn, och du ska [b]omvända dig och [c]åkalla Gud i Sonens namn evinnerligen.

9 Och på den dagen föll den [a]Helige Anden, som vittnar om Fadern och Sonen, på Adam och sa: ”Jag är Faderns [b]Enfödde från begynnelsen, härefter och för evigt, och eftersom du har [c]fallit kan du bli [d]återlöst, och likaså hela människosläktet, ja, alla som vill.”

10 Och på den dagen välsignade Adam Gud och blev [a]fylld av den Helige Anden och började [b]profetera om jordens alla släkter och sa: ”Välsignat vare Guds namn, för på grund av min överträdelse har mina ögon öppnats, och här i livet ska jag ha [c]glädje och i [d]köttet ska jag åter få se Gud.”

11 Och hans hustru [a]Eva hörde allt detta och gladde sig och sa: ”Om det inte vore för vår överträdelses skull, skulle vi aldrig ha fått [b]avkomlingar, och skulle aldrig ha haft kunskap om gott och ont och känt glädjen över vår återlösning och det eviga livet som Gud ger till alla de lydiga.”

12 Och Adam och Eva välsignade Guds namn och de [a]kungjorde allt för sina söner och sina döttrar.

13 Och [a]Satan kom ibland dem och sa: ”Även jag är en Guds son.” Och han befallde dem och sa: ”Tro inte på det”, och de [b]trodde inte på det, och de [c]älskade Satan mer än Gud. Och alltifrån den stunden började människorna bli [d]köttsliga, sinnliga och djävulska.

14 Och Herren Gud kallade på människorna överallt genom den [a]Helige Anden och befallde dem att de skulle omvända sig.

15 Och alla som [a]trodde på Sonen och omvände sig från sina synder skulle bli [b]frälsta, och alla som inte trodde och inte omvände sig skulle bli [c]fördömda. Och orden gick ut ur Guds mun som ett bestämt påbud och därför måste de uppfyllas.

16 Och Adam och hans hustru Eva upphörde inte att åkalla Gud. Och Adam kände sin hustru Eva och hon blev havande och födde [a]Kain och sa: ”Jag har fått en man från Herren, därför får han inte förkasta hans ord.” Men se, Kain hörsammade inte och sa: ”Vem är Herren att jag skulle känna honom?”

17 Och hon blev åter havande och födde hans bror [a]Abel. Och Abel [b]hörsammade Herrens röst. Och Abel var fårskötare, men Kain var jordbrukare.

18 Och Kain [a]älskade Satan mer än Gud. Och Satan befallde honom och sa: ”[b]Frambär ett offer åt Herren.”

19 Och med tiden hände det sig att Kain av markens frukt bar fram ett offer åt Herren.

20 Och även Abel bar fram av det förstfödda i sin hjord och dess fetma. Och Herren såg till Abel och till hans [a]offer,

21 men till Kain och till hans [a]offer såg han inte. Nu visste Satan detta och det behagade honom. Och Kain blev mycket vred, och hans uppsyn mörknade.

22 Och Herren sa till Kain: ”Varför är du vred? Varför är din uppsyn så mörk?

23 Om du gör gott, ska du bli [a]godtagen. Om du inte gör gott, lurar synden vid dörren och Satan önskar att ha dig. Och om du inte hörsammar mina befallningar, kommer jag att överlämna dig, och det ska ske dig enligt hans önskan. Och du ska råda över honom.

24 För alltifrån denna stund ska du vara fader till hans lögner. Du ska kallas [a]Förtappelse, för även du var till före världen.

25 Och i kommande dagar ska det sägas att dessa [a]avskyvärdheter kom från Kain, för han förkastade det större rådet som kom från Gud. Och detta är en förbannelse som jag ska sätta på dig, om du inte omvänder dig.”

26 Och Kain vredgades och lyssnade inte längre till Herrens röst, inte heller till sin bror Abel som vandrade i helighet inför Herren.

27 Och Adam och hans hustru sörjde inför Herren för Kains och hans bröders skull.

28 Och det hände sig att Kain tog en av sina bröders döttrar till hustru, och de [a]älskade Satan mer än Gud.

29 Och Satan sa till Kain: ”Svär mig vid din strupe, och om du berättar det ska du dö. Och låt dina bröder svära vid sina huvuden och vid den levande Guden att de inte berättar det, för om de berättar det ska de förvisso dö, och detta för att din far inte ska få veta det. Och denna dag ska jag överlämna din bror Abel i dina händer.”

30 Och Satan svor inför Kain att han skulle göra som denne befallde, och allt detta skedde i hemlighet.

31 Och Kain sa: ”Jag är verkligen Mahan, denna stora hemlighets mästare, så att jag kan [a]mörda och skaffa mig vinning.” Därför kallades Kain Mäster [b]Mahan och han berömde sig av sin ogudaktighet.

32 Och Kain gick ut på fältet, och Kain talade med sin bror Abel. Och det hände sig medan de var ute på fältet att Kain överföll sin bror Abel och dräpte honom.

33 Och Kain [a]berömde sig av vad han hade gjort och sa: ”Jag är fri. Förvisso faller min brors hjordar i mina händer.”

34 Och Herren sa till Kain: ”Var är din bror Abel?” Och han svarade: ”Jag vet inte. Är jag min brors [a]väktare?”

35 Och Herren sa: ”Vad har du gjort? Rösten av din brors blod ropar till mig från marken.

36 Och nu ska du bli förbannad i fråga om den jord som har öppnat sin mun för att ta emot din brors blod ur din hand.

37 När du hädanefter brukar jorden ska den inte ge dig sin kraft. En [a]flykting och en kringflackande ska du vara på jorden.”

38 Och Kain sa till Herren: ”Satan [a]frestade mig för min brors hjordars skull. Och jag vredgades även eftersom du godtog hans offer och inte mitt. Mitt straff är större än jag kan uthärda.

39 Se, du har i dag drivit mig bort från Herrens ansikte, och från ditt ansikte ska jag vara dold. Och jag ska vara en flykting och en kringflackande på jorden, och det ska ske att den som finner mig kommer att dräpa mig på grund av min ondska, för den är inte dold för Herren.”

40 Och jag, Herren, sa till honom: ”Vem som än dräper dig ska bli hämnad sjufaldigt.” Och jag, Herren, satte ett [a]märke på Kain, så att den som finner honom inte ska döda honom.

41 Och Kain utestängdes från Herrens [a]närhet och bodde med sin hustru och många av sina bröder i landet Nod, öster om Eden.

42 Och Kain kände sin hustru, och hon blev havande och födde Enok, och han födde även många söner och döttrar. Och han byggde en stad och han uppkallade [a]staden efter sin son Enok.

43 Och åt Enok föddes Irad och andra söner och döttrar. Och Irad födde Mehujael och andra söner och döttrar. Och Mehujael födde Metusael och andra söner och döttrar. Och Metusael födde Lemek.

44 Och Lemek tog sig två hustrur, den ena hette Ada och den andra hette Silla.

45 Och Ada födde Jabal. Han blev fader till dem som bor i tält, och de var boskapsskötare. Och hans bror hette Jubal, han blev fader till alla dem som hanterar harpa och pipa.

46 Och Silla, hon födde även Tubal-Kain som undervisade i alla slags hantverk av koppar och järn. Och Tubal-Kains syster hette Naama.

47 Och Lemek sa till sina hustrur Ada och Silla: ”Lyssna till min röst, ni Lemeks hustrur, hörsamma mina ord, för jag har dräpt en man för mina sår och en yngling för min skada.

48 Om Kain ska bli hämnad sjufaldigt, då ska sannerligen Lemek bli hämnad [a]sjuttio och sjufaldigt.”

49 För Lemek hade ingått ett [a]förbund med Satan på samma sätt som Kain, varigenom han blev Mäster Mahan, mästare till denna stora hemlighet som Satan edsvor Kain. Och Irad, Enoks son, som hade känt till deras hemlighet, började avslöja den för Adams söner.

50 Därför blev Lemek vred och dräpte honom, inte såsom Kain dräpte sin bror Abel för vinnings skull, utan han dräpte honom för edens skull.

51 För ända sedan Kains dagar fanns det en [a]hemlig sammansvärjning, och deras gärningar utövades i mörkret, och var och en av dem kände sin broder.

52 Därför förbannade Herren Lemek och hans hus och alla dem som hade slutit förbund med Satan, för de höll inte Guds bud och det misshagade Gud och han betjänade dem inte. Och deras gärningar var avskyvärdheter som började spridas bland alla människornas [a]söner. Och den fanns bland människornas söner.

53 Och bland människornas döttrar talades det inte om detta, eftersom Lemek hade talat om hemligheten för sina hustrur, och de satte sig upp mot honom och kungjorde detta vida omkring och hade inget medlidande.

54 Därför blev Lemek föraktad och utstött och kom inte ut bland människornas söner, för att han inte skulle dö.

55 Och på så sätt började [a]mörkrets gärningar att få överhand bland alla människornas söner.

56 Och Gud förbannade jorden med en svår förbannelse samt vredgades på de ogudaktiga, ja, på alla människornas söner som han hade gjort,

57 för de ville inte hörsamma hans röst, inte heller tro på hans [a]enfödde Son, ja, på honom som han förkunnade skulle komma i tidens mitt och som var beredd redan före världens grundläggning.

58 Och på så sätt började [a]evangeliet att predikas från begynnelsen, och det förkunnades av heliga [b]änglar, utsända från Guds närhet, och av hans egen röst och genom den [c]Helige Andens gåva.

59 Och på så sätt bekräftades allting för Adam genom en helig förordning och evangeliet predikades och ett påbud sändes ut att det skulle förbli i världen intill dess ände, och så skedde det. Amen.

- ◀1a
Mose 2:26.

- ◀2a
1 Mos. 5:4.

- ◀b
L&F 138:39.

- ◀c
1 Mos. 1:28; Mose 2:28.

- ◀3a
Mose 5:28.

- ◀4a
HFS Eden.

- ◀b
Alma 42:9.

- ◀5a
HFS Tillbe, tillbedjan.

- ◀b
2 Mos. 13:12–13; 4 Mos. 18:17; Mosiah 2:3. HFS Förstfödde.

- ◀c
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀6a
HFS Änglar.

- ◀b
HFS Offer.

- ◀7a
HFS Jesus Kristus – Liknelser eller symboler rörande Kristus.

- ◀b
Alma 34:10–15. HFS Blod.

- ◀c
Mose 1:6, 32. HFS Nåden.

- ◀8a
2 Ne. 31:21.

- ◀b
Mose 6:57. HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀c
HFS Bön.

- ◀9a
HFS Helige Anden, den.

- ◀b
HFS Enfödde; Jesus Kristus.

- ◀c
HFS Adams och Evas fall; Döden, den andliga.

- ◀d
Mosiah 27:24–26; L&F 93:38; TA 1:3. HFS Återlösa, återlöst, återlösning; Återlösningsplanen.

- ◀10a
HFS Född på nytt, född av Gud.

- ◀b
L&F 107:41–56. HFS Profetia, profetera.

- ◀c
HFS Glädje.

- ◀d
Job 19:26; 2 Ne. 9:4.

- ◀11a
HFS Eva.

- ◀b
2 Ne. 2:22–23.

- ◀12a
5 Mos. 4:9.

- ◀13a
HFS Djävulen.

- ◀b
HFS Otro.

- ◀c
Mose 6:15.

- ◀d
HFS Köttslig; Naturliga människan, den.

- ◀14a
Joh. 14:16–18, 26.

- ◀15a
HFS Tro.

- ◀b
HFS Frälsning.

- ◀c
L&F 42:60. HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀16a
1 Mos. 4:1–2. HFS Kain.

- ◀17a
HFS Abel.

- ◀b
Hebr. 11:4.

- ◀18a
L&F 10:20–21.

- ◀b
L&F 132:8–11.

- ◀20a
HFS Offer; Offergåva.

- ◀21a
1 Mos. 4:3–7.

- ◀23a
1 Mos. 4:7; L&F 52:15; 97:8.

- ◀24a
HFS Förtappelsens söner.

- ◀25a
Hel. 6:26–28.

- ◀28a
Mose 5:13.

- ◀31a
HFS Mord.

- ◀b
DVS ”sinne”, ”förgörare” och ”den store” är tänkbara innebörder av stammen i ordet ”Mahan”.

- ◀33a
HFS Högmod; Världslighet.

- ◀34a
1 Mos. 4:9.

- ◀37a
1 Mos. 4:11–12.

- ◀38a
HFS Begär, begärelse; Fresta, frestelser.

- ◀40a
1 Mos. 4:15.

- ◀41a
Mose 6:49.

- ◀42a
DVS det fanns en man som hette Enok i Kains släktlinje, och en stad med samma namn bland hans folk. Förväxla inte dessa med Enok i Sets rättfärdiga linje och med dennes stad, Sion, som även den kallades ”Enoks stad”.

- ◀48a
DVS Lemek skröt om att Satan skulle göra mer för honom än han hade gjort för Kain. Orsakerna till hans antagande ges i verserna 49 och 50. 1 Mos. 4:24.

- ◀49a
HFS Ed.

- ◀51a
HFS Hemliga sammansvärjningar.

- ◀52a
Mose 8:14–15.

- ◀55a
HFS Mörker, andligt; Ogudaktig, ogudaktighet.

- ◀57a
HFS Jesus Kristus.

- ◀58a
HFS Evangeliet.

- ◀b
Alma 12:28–30; Moro. 7:25, 29–31. HFS Änglar.

- ◀c
HFS Helige Andens gåva, den.

KAPITEL 6

(November–december 1830)

Adams avkomlingar för en minnesbok – Hans rättfärdiga efterkommande predikar omvändelse – Gud uppenbarar sig för Enok – Enok predikar evangeliet – Frälsningsplanen uppenbarades för Adam – Han tog emot dopet och prästadömet.

1 Och [a]Adam hörsammade Guds röst och uppmanade sina söner att omvända sig.

2 Och Adam kände åter sin hustru, och hon födde en son, och han gav honom namnet [a]Set. Och Adam prisade Guds namn, för han sa: ”Gud har utsett en annan avkomling åt mig i stället för Abel, som Kain dödade.”

3 Och Gud uppenbarade sig för Set och han gjorde inte uppror utan frambar ett godtagbart [a]offer liksom hans bror Abel. Och åt honom föddes också en son, och han gav honom namnet Enos.

4 Och sedan började dessa människor att [a]åkalla Herrens namn och Herren välsignade dem.

5 Och en [a]minnesbok fördes i vilken man skrev på Adams språk, för åt alla som åkallade Gud blev det givet att skriva genom [b]inspirationens ande.

6 Och av dem lärde sig deras barn att läsa och skriva, och de hade ett språk som var rent och obefläckat.

7 Och samma [a]prästadöme som fanns i begynnelsen ska även finnas vid världens ände.

8 Nu uttalade Adam denna profetia såsom han manades av den [a]Helige Anden, och en [b]släktuppteckning fördes över Guds [c]barn. Och detta var [d]boken om Adams släktled där det står: ”Den dag Gud skapade människan gjorde han henne till Guds avbild,

9 till sin egen kropps [a]avbild, man och kvinna, skapade han [b]dem och välsignade dem och gav dem [c]namnet Adam den dag då de skapades och blev levande [d]själar i landet på Guds [e]fotpall.”

10 Och [a]Adam levde ett hundra och trettio år och födde en son som var honom lik, en [b]avbild av honom själv, och gav honom namnet Set.

11 Och Adams dagar var åtta hundra år sedan han hade fött Set, och han födde många söner och döttrar.

12 Och alla de dagar som Adam levde var nio hundra och trettio år, och han dog.

13 Set levde ett hundra och fem år och födde Enos och profeterade alla sina dagar och undervisade sin son Enos om Guds vägar. Därför profeterade även Enos.

14 Och Set levde åtta hundra och sju år sedan han fött Enos, och födde många söner och döttrar.

15 Och människobarnen var talrika över hela landets yta. Och från den stunden hade Satan stort [a]herravälde bland människorna och rasade i deras hjärtan, och från den stunden rådde krig och blodsutgjutelse, och en människa lyfte handen mot sin egen bror för att döda honom på grund av [b]hemliga gärningar och i strävan efter makt.

16 Sets alla dagar var nio hundra och tolv år, och han dog.

17 Och Enos levde nittio år och födde [a]Kenan. Och Enos och de övriga av Guds folk kom ut ur landet som hette Shulon och bodde i ett löftets land, vilket han uppkallade efter sin egen son som han hade gett namnet Kenan.

18 Och Enos levde åtta hundra och femton år sedan han fött Kenan och födde många söner och döttrar. Och Enos alla dagar var nio hundra och fem år, och han dog.

19 Kenan levde sjuttio år och födde Mahalalel. Och Kenan levde åtta hundra och fyrtio år sedan han fött Mahalalel, och födde söner och döttrar. Och Kenans alla dagar var nio hundra och tio år, och han dog.

20 Och Mahalalel levde sextio och fem år och födde Jered. Mahalalel levde åtta hundra och trettio år sedan han fött Jered, och födde söner och döttrar. Och Mahalalels alla dagar var åttahundranittio och fem år, och han dog.

21 Och Jered levde etthundrasextio och två år och födde [a]Enok. Och Jered levde åtta hundra år sedan han fött Enok, och födde söner och döttrar. Och Jered undervisade Enok om alla Guds vägar.

22 Och detta är släktuppteckningen över sönerna till Adam, han som var [a]Guds son, med vilken Gud själv samtalade.

23 Och de var rättfärdighetens [a]förkunnare, och talade och [b]profeterade och kallade alla människor överallt till [c]omvändelse. Och människobarnen blev undervisade om [d]tro.

24 Och det hände sig att Jereds alla dagar var niohundrasextio och två år, och han dog.

25 Och Enok levde sextio och fem år och födde [a]Metushela.

26 Och det hände sig att Enok färdades omkring i landet bland folket, och medan han färdades omkring kom Guds Ande ner från himlen och vilade på honom.

27 Och han hörde en röst från himlen som sa: ”Enok, min son, profetera för detta folk och säg dem: ’Omvänd er’, för så säger Herren: Jag är [a]vred på detta folk och min brinnande vrede är upptänd mot dem, för deras hjärtan har tilltagit i hårdhet och deras [b]öron är tröga att höra och deras ögon [c]kan inte se långt.

28 Och under dessa många släktled, alltsedan den dag jag skapade dem, har de [a]gått vilse och har förnekat mig och har sökt sig till sina egna rådslag i mörkret, och i sina egna avskyvärdheter har de planlagt mord och har inte hållit de bud jag gav till deras fader Adam.

29 Därför har de svurit falskt och genom sina [a]eder har de bragt död över sig själva, och ett [b]helvete har jag berett åt dem om de inte omvänder sig.

30 Och detta är ett påbud som jag med min egen mun sände ut vid världens begynnelse, från världens grundläggning, och genom mina tjänares, dina fäders, mun har jag fastslagit det, ja, som det ska sändas ut i världen intill dess ände.”

31 Och när Enok hade hört dessa ord, böjde han sig till jorden inför Herren och talade till Herren och sa: ”Varför har jag som bara är en gosse funnit nåd inför dina ögon, och allt folket hatar mig, för jag är [a]trög att tala? Varför är jag din tjänare?”

32 Och Herren sa till Enok: ”Gå och gör som jag har befallt dig och ingen ska genomborra dig. Öppna din [a]mun och den ska bli fylld, och jag ska ge dig talförmåga, för allt kött är i mina händer, och jag gör vad som synes mig gott.

33 Säg till detta folk: ’[a]Välj i dag att tjäna Herren Gud som skapade er.’

34 Se, min Ande är över dig, därför ska jag rättfärdiga alla dina ord, och [a]bergen ska fly för dig och [b]floderna ändra sitt lopp, och du ska förbli i mig och jag i dig, [c]vandra därför med mig.”

35 Och Herren talade till Enok och sa till honom: ”Smörj dina ögon med lera och tvätta dem, och du ska se.” Och han gjorde så.

36 Och han såg de [a]andar som Gud hade skapat, och han såg även ting som inte var synliga för det [b]naturliga ögat. Och från den stunden sa man vida omkring i landet: ”Herren har upprest en [c]siare åt sitt folk.”

37 Och det hände sig att Enok gick ut i landet bland folket, ställde sig på kullar och höjder och ropade med hög röst och vittnade mot deras gärningar, och alla människor [a]förtörnades på grund av honom.

38 Och de kom ut för att höra honom på höjderna och sa till tältvakterna: ”Vänta här och vakta tälten medan vi går dit bort för att se siaren, för han profeterar och det är något besynnerligt i landet, en vilde har kommit ibland oss.”

39 Och det hände sig när de hörde honom att ingen lade hand på honom, för fruktan kom över alla dem som hörde honom, för han vandrade med Gud.

40 Och en man, vars namn var Mahijah, kom till honom och sa till honom: ”Tala öppet om för oss vem du är och varifrån du kommer.”

41 Och han sa till dem: ”Jag kommer från landet Kenan, mina fäders land, ett rättfärdigt land till denna dag. Och min far undervisade mig om alla Guds vägar.

42 Och det hände sig när jag färdades från landet Kenan vid havet österut, att jag såg en syn och se, jag såg himlarna och Herren talade med mig och gav mig en befallning, och därför, för att lyda denna befallning, talar jag dessa ord.”

43 Och Enok fortsatte sitt tal och sa: ”Den Herre som talade med mig, han är himlens Gud, och han är min Gud och er Gud och ni är mina bröder, och varför [a]rådslår ni själva och förnekar himlens Gud?”

44 Himlarna gjorde han, [a]jorden är hans [b]fotpall och dess grundval är hans. Se, han lade den och otaliga människor har han frambragt på dess yta.

45 Och döden har drabbat våra fäder, men vi känner till dem och kan inte förneka det, även den förste av alla, ja, Adam, känner vi.

46 För en [a]minnesbok har vi skrivit bland oss enligt det mönster som gavs av Guds finger, och den är skriven på vårt eget språk.

47 Och när Enok talade Guds ord bävade folket och kunde inte uthärda i hans närhet.

48 Och han sa till dem: ”Eftersom Adam [a]föll är vi till och genom hans fall kom [b]döden, och vi har fått del av elände och ve.”

49 Se, Satan har kommit bland människobarnen och [a]frestar dem att tillbe honom, och människorna har blivit [b]köttsliga, [c]sinnliga och djävulska och är [d]utestängda från Guds närhet.

50 Men Gud har kungjort för våra fäder att alla människor måste omvända sig.

51 Och han kallade på vår fader Adam med sin egen röst och sa: ”Jag är Gud. Jag skapade världen och [a]människorna [b]innan de var till i köttet.”

52 Och han sa även till honom: ”Om du vänder dig till mig och hörsammar min röst, och tror och omvänder dig från alla dina överträdelser och blir [a]döpt, ja, i vatten i min enfödde Sons namn, hans som är full av [b]nåd och sanning, som är [c]Jesus Kristus, det enda [d]namn som ska ges under himlen varigenom [e]frälsning ska komma till människobarnen, ska du få den Helige Andens gåva, och om du ber om allt i hans namn, så ska vad du än ber om givas dig.”

53 Och vår fader Adam talade till Herren och sa: ”Hur kommer det sig att människorna måste omvända sig och döpas i vatten?” Och Herren sa till Adam: ”Se, jag har [a]förlåtit dig din överträdelse i Edens lustgård.”

54 Härav spreds ordet vida omkring bland folket att [a]Guds Son har [b]sonat den första överträdelsen, varigenom föräldrarnas synder inte kan komma över [c]barnens huvuden, för de är rena från världens grundläggning.

55 Och Herren talade till Adam och sa: ”Eftersom dina barn föds in i synd, så föds [a]synden i deras hjärta när de börjar växa upp, och de smakar det [b]bittra så att de kan värdesätta det goda.

56 Och det är givet dem att kunna skilja mellan gott och ont, därför kan de handla av [a]sig själva, och jag har gett dig ännu en lag och befallning.

57 Lär därför dina barn att alla människor överallt måste [a]omvända sig, annars kan de på intet sätt ärva Guds rike, för intet [b]orent kan vistas där, eller [c]vistas i hans närhet, för på Adams språk är hans namn [d]Helighetens Människa, och den Enföddes namn är [e]Människosonen, ja, Jesus Kristus, en rättfärdig [f]Domare som ska komma i tidens mitt.

58 Därför ger jag dig en befallning att oförbehållsamt undervisa dina [a]barn om detta och säga:

59 ’På grund av överträdelse kommer fallet, ett fall som medför död, och eftersom ni föddes in i världen genom vatten och blod och [a]anden som jag har skapat och på så sätt av [b]stoftet blev en levande själ, så måste även ni [c]födas på nytt in i himmelriket av [d]vatten och av Anden och bli renade genom blod, ja, min Enföddes blod, så att ni kan bli heliggjorda från all synd och [e]åtnjuta det eviga livets [f]ord i den här världen och evigt liv i den kommande världen, ja, odödlig [g]härlighet.

60 För genom [a]vattnet håller ni budet, genom Anden är ni [b]rättfärdiggjorda och genom [c]blodet är ni [d]heliggjorda.

61 Därför är den given att förbli i er – himlens vittne, [a]Hjälparen, den odödliga härlighetens frid, sanningen om allting, den som levandegör allt, som ger liv åt allt, som vet allt och har all makt i enlighet med visdom, barmhärtighet, sanning, rättvisa och dom.’

62 Och se, nu säger jag dig: Detta är [a]frälsningsplanen för alla människor genom min [b]Enföddes blod, hans som ska komma i tidens mitt.

63 Och se, allting har sin avbild och allt är skapat och gjort för att [a]vittna om mig, både det som är timligt och det som är andligt, det som är i himlarna ovan och det som är på jorden, och det som är i jorden, och det som är under jorden, både ovan och under: Allt vittnar om mig.”

64 Och det hände sig, när Herren hade talat med vår fader Adam, att Adam ropade till Herren, och han fördes bort av [a]Herrens Ande och bars ner i [b]vattnet och lades under vattnet och lyftes upp ur vattnet.

65 Och sålunda döptes han och Guds Ande sänkte sig över honom, och sålunda [a]föddes han av Anden och blev levandegjord i sitt [b]inre.

66 Och han hörde en röst ur himlen som sa: ”Du är [a]döpt med eld och med den Helige Anden. Denne är Faderns och Sonens [b]vittne, härefter och för evigt.

67 Och du är efter hans [a]orden som var utan dagars begynnelse eller års ände, från all evighet till all evighet.

68 Se, du är [a]ett i mig, en Guds son, och så kan alla bli mina [b]söner. Amen.”

- ◀1a
HFS Adam.

- ◀2a
1 Mos. 4:25. HFS Set.

- ◀3a
HFS Offer.

- ◀4a
1 Mos. 4:26. HFS Bön.

- ◀5a
Abr. 1:28, 31. HFS Minnesbok.

- ◀b
HFS Inspiration, inspirera.

- ◀7a
HFS Prästadöme.

- ◀8a
2 Petr. 1:21.

- ◀b
HFS Släktuppteckningar.

- ◀c
HFS Guds söner och döttrar.

- ◀d
1 Mos. 5:1.

- ◀9a
1 Mos. 1:26–28; Mose 2:26–29; Abr. 4:26–31.

- ◀b
HFS Människa, människor.

- ◀c
Mose 1:34; 4:26.

- ◀d
HFS Själen.

- ◀e
Abr. 2:7.

- ◀10a
L&F 107:41–56.

- ◀b
1 Mos. 5:3; L&F 107:42–43; 138:40.

- ◀15a
Mose 5:13.

- ◀b
HFS Hemliga sammansvärjningar.

- ◀17a
1 Mos. 5:10–14; L&F 107:45, 53.

- ◀21a
1 Mos. 5:18–24; Mose 7:69; 8:1–2. HFS Enok (Henok).

- ◀22a
Luk. 3:38.

- ◀23a
HFS Profet.

- ◀b
HFS Profetia, profetera.

- ◀c
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀d
HFS Tro.

- ◀25a
HFS Metushela.

- ◀27a
L&F 63:32.

- ◀b
Matt. 13:15; 2 Ne. 9:31; Mosiah 26:28; L&F 1:2, 11, 14.

- ◀c
Alma 10:25; 14:6.

- ◀28a
HFS Uppror, upproriskhet.

- ◀29a
HFS Ed.

- ◀b
HFS Helvetet.

- ◀31a
2 Mos. 4:10–16; Jer. 1:6–9.

- ◀32a
L&F 24:5–6; 60:2.

- ◀33a
HFS Handlingsfrihet.

- ◀34a
Matt. 17:20.

- ◀b
Mose 7:13.

- ◀c
1 Mos. 5:24; Mose 7:69. HFS Vandra, vandra med Gud.

- ◀36a
HFS Andlig skapelse.

- ◀b
Mose 1:11.

- ◀c
HFS Siare.

- ◀37a
1 Ne. 16:1–3.

- ◀43a
Ords. 1:24–33; L&F 56:14–15.

- ◀44a
5 Mos. 10:14.

- ◀b
Abr. 2:7.

- ◀46a
HFS Minnesbok.

- ◀48a
2 Ne. 2:25. HFS Adams och Evas fall.

- ◀b
HFS Döden, den fysiska.

- ◀49a
Mose 1:12. HFS Fresta, frestelser.

- ◀b
Mosiah 16:3–4; Mose 5:13. HFS Köttslig.

- ◀c
HFS Sinnlig, sinnlighet.

- ◀d
HFS Döden, den andliga.

- ◀51a
HFS Människa, människor – Människan, vår himmelske Faders andebarn.

- ◀b
HFS Andlig skapelse.

- ◀52a
3 Ne. 11:23–26. HFS Dop, döpa.

- ◀b
HFS Nåden.

- ◀c
HFS Jesus Kristus.

- ◀d
Apg. 4:12; 2 Ne. 31:21.

- ◀e
HFS Frälsning.

- ◀53a
HFS Förlåta.

- ◀54a
HFS Jesus Kristus.

- ◀b
HFS Försona, försoning.

- ◀c
Mosiah 3:16.

- ◀55a
HFS Synd.

- ◀b
L&F 29:39. HFS Motgångar.

- ◀56a
2 Ne. 2:26–27; Hel. 14:29–30. HFS Handlingsfrihet.

- ◀57a
1 Kor. 6:9–10. HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀b
1 Ne. 10:21. HFS Ren och oren.

- ◀c
Ps. 24:3–4; 1 Ne. 15:33–36; Morm. 7:7; L&F 76:50–62.

- ◀d
Mose 7:35. HFS Helighetens Människa.

- ◀e
HFS Människosonen.

- ◀f
HFS Jesus Kristus – Domare; Rättvisa.

- ◀58a
HFS Barn.

- ◀59a
1 Joh. 5:8.

- ◀b
1 Mos. 2:7; Mose 4:25; Abr. 5:7.

- ◀c
HFS Född på nytt, född av Gud.

- ◀d
HFS Dop, döpa.

- ◀e
2 Ne. 4:15–16; Alma 32:28.

- ◀f
Joh. 6:68.

- ◀g
HFS Celestial härlighet.

- ◀60a
Moro. 8:25.

- ◀b
HFS Rättfärdiggöra, rättfärdiggörelse.

- ◀c
HFS Blod.

- ◀d
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀61a
HFS Helige Anden, den.

- ◀62a
HFS Återlösningsplanen.

- ◀b
HFS Enfödde.

- ◀63a
Alma 30:44; L&F 88:45–47.

- ◀64a
HFS Helige Anden, den.

- ◀b
HFS Dop, döpa.

- ◀65a
HFS Född på nytt, född av Gud.

- ◀b
Mosiah 27:25; Alma 5:12–15.

- ◀66a
L&F 19:31. HFS Helige Andens gåva, den.

- ◀b
2 Ne. 31:17–18; 3 Ne. 28:11.

- ◀67a
HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀68a
1 Joh. 3:1–3; L&F 35:2.

- ◀b
Joh. 1:12; L&F 34:3. HFS Guds söner och döttrar.

KAPITEL 7

(December 1830)

Enok undervisar, leder folket och förflyttar berg – Sions stad grundläggs – Enok förutser Människosonens ankomst, hans försonande offer och de heligas uppståndelse – Han förutser återställelsen, insamlingen, den andra ankomsten och Sions återkomst.

1 Och det hände sig att Enok fortsatte sitt tal och sa: ”Se, vår fader Adam undervisade om detta, och många har trott och blivit Guds [a]söner, och många har inte trott och har omkommit i sina synder och ser framåt med [b]fruktan och i plågor för att Guds vredes brinnande förbittring ska utgjutas över dem.”

2 Och alltifrån den stunden började Enok profetera och säga till folket: ”Medan jag var på väg och stod på platsen Mahujah och ropade till Herren, kom det en röst från himlen som sa: ’Vänd om och gå upp på berget Simeon.’

3 Och det hände sig att jag vände om och gick upp på berget, och när jag stod på berget såg jag himlarna öppna och jag ikläddes [a]härlighet.

4 Och jag såg Herren, och han stod framför mitt ansikte, och han talade med mig som en man talar med en annan, [a]ansikte mot ansikte, och han sa till mig: ’[b]Se, och jag ska visa dig världen under en tidrymd av många släktled.’

5 Och det hände sig att jag i Shums dal fick se ett stort folk som bodde i tält och se, det var Shums folk.”

6 Och åter sa Herren till mig: ”Se”, och jag såg mot norr och jag såg Kanaans folk, vilka bodde i tält.

7 Och Herren sa till mig: ”Profetera”, och jag profeterade och sa: ”Se Kanaans folk, som är talrikt, ska ordnade till strid dra ut mot Shums folk och ska dräpa dem så att de fullständigt förgörs, och Kanaans folk ska dela sig i landet, och landet ska bli öde och ofruktbart, och inget annat folk än Kanaans folk ska bo där.”

8 För se, Herren ska förbanna landet med mycken hetta och dess ofruktbarhet ska fortgå för evigt, och en [a]svärta kom över alla Kanaans barn så att de blev föraktade av alla människor.

9 Och det hände sig att Herren sa till mig: ”Se”, och jag såg, och jag skådade Sharons land och Enoks land och Omners land och Henis land och Shems land och Haners land och Hanannihahs land och alla deras invånare.

10 Och Herren sa till mig: ”Gå till detta folk och säg till dem: ’[a]Omvänd er!’ så att jag inte kommer och slår dem med förbannelse och de dör.”

11 Och han gav mig en befallning att jag skulle [a]döpa i Faderns och i Sonens, som är full av [b]nåd och sanning, och i den [c]Helige Andens namn, denne som vittnar om Fadern och Sonen.

12 Och det hände sig att Enok fortsatte att mana alla folk, utom Kanaans folk, att omvända sig.

13 Och så stor var Enoks [a]tro att han ledde Guds folk, och deras fiender kom för att strida mot dem, och han talade Herrens ord, och jorden skälvde och [b]bergen flydde, ja, på hans befallning, och [c]floderna med vatten ändrade sitt lopp, och lejonens rytande hördes från vildmarken, och alla nationer fruktade storligen. Så [d]kraftfulla var Enoks ord och så stor var kraften i det språk som Gud hade gett honom.

14 Det kom även upp ett land ur havets djup, och så stor var fruktan hos Guds folks fiender att de flydde och stod långt borta och gick över till landet som kommit upp ur havets djup.

15 Och även [a]jättarna i landet stod långt borta. Och en förbannelse gick ut över alla människor som stred mot Gud.

16 Och alltifrån den stunden var det krig och blodsutgjutelse bland dem, men Herren kom och bodde tillsammans med sitt folk och de levde i rättfärdighet.

17 Herrens [a]fruktan var över alla nationer, så stor var den Herrens härlighet som var över hans folk. Och Herren [b]välsignade landet, och de välsignades på bergen och på höjderna och blomstrade.

18 Och Herren kallade sitt folk [a]SION, eftersom de var av [b]ett hjärta och ett sinne och levde i rättfärdighet, och det fanns inga fattiga bland dem.

19 Och Enok fortsatte att predika i rättfärdighet för Guds folk. Och det hände sig i hans dagar att han byggde en stad som kallades Helighetens stad, ja, SION.

20 Och det hände sig att Enok talade med Herren, och han sa till Herren: ”[a]Sion ska förvisso bo i trygghet för evigt.” Men Herren sa till Enok: ”Sion har jag välsignat, men de övriga människorna har jag förbannat.”

21 Och det hände sig att Herren visade Enok jordens alla invånare, och han såg, och se, Sion [a]togs med tiden upp till himlen. Och Herren sa till Enok: ”Se min boning för evigt.”

22 Och Enok såg även de övriga av det folk som var Adams söner, och de var en blandning av alla Adams avkomlingar, med undantag för Kains avkomlingar, för Kains avkomlingar var [a]svarta och hade ingen plats bland dem.

23 Och sedan Sion hade tagits upp till [a]himlen, [b]såg Enok, och se, [c]alla jordens nationer låg framför honom.

24 Och släktled efter släktled kom, och Enok var högt [a]upplyft, ja, i Faderns och i Människosonens sköte. Och se, Satans makt var över hela jordens yta.

25 Och han såg änglar stiga ner från himlen, och han hörde en hög röst som sa: ”Ve, ve jordens invånare.”

26 Och han såg Satan, och denne hade en stor [a]kedja i handen och den beslöjade hela jorden med [b]mörker. Och han såg upp och skrattade och hans [c]änglar gladde sig.

27 Och Enok såg [a]änglar stiga ner från himlen och bära [b]vittnesbörd om Fadern och Sonen. Och den Helige Anden föll på många, och de blev av himlens makter upptagna till Sion.

28 Och det hände sig att himlens Gud såg på de övriga människorna, och han grät. Och Enok vittnade därom och sa: ”Hur kommer det sig att himlarna gråter och fäller sina tårar som regnet på bergen?”

29 Och Enok sa till Herren: ”Hur kommer det sig att du kan [a]gråta, med tanke på att du är helig och är från all evighet till all evighet?

30 Och om det var möjligt för människan att kunna räkna alla de partiklar som jorden, ja, miljoner [a]jordar liksom denna, består av, skulle det ändå inte vara en början till dina [b]skapelsers antal, och dina förhängen är fortfarande utsträckta, och ändå är du där och ditt sköte är där, och du är även rättvis, du är barmhärtig och god för evigt.

31 Och från alla dina skapelser, från all evighet till all evighet, har du tagit Sion till ditt eget sköte, och intet annat än [a]frid, [b]rättvisa och [c]sanning är din trons boning, och barmhärtighet ska gå framför ditt ansikte och inte ha någon ände. Hur kommer det sig då att du kan gråta?”

32 Herren sa till Enok: ”Se dessa dina bröder. De är mina egna [a]händers verk, och jag gav dem deras [b]kunskap den dag jag skapade dem, och i Edens lustgård gav jag människan hennes [c]handlingsfrihet.

33 Och till dina bröder har jag sagt och även gett dem budet att de ska [a]älska varandra och att de ska välja mig, deras Fader, men se, de är kärlekslösa och de hatar sitt eget blod,

34 och min förbittrings [a]eld är upptänd mot dem, och i mitt starka missnöje ska jag sända [b]översvämningarna över dem, för min brinnande vrede är upptänd mot dem.

35 Se, jag är Gud, [a]Helighetens Människa är mitt namn, Rådens Människa är mitt namn, Oändlig och Evig är också mitt [b]namn.

36 Därför kan jag sträcka ut mina händer och hålla i alla de skapelser jag har gjort, och mitt [a]öga kan också genomtränga dem, och bland alla mina händers verk har det inte funnits så stor [b]ogudaktighet som bland dina bröder.

37 Men se, deras synder ska komma över deras fäders huvuden, Satan ska vara deras fader och elände deras dom, och himlarna ska gråta över dem, ja, mina händers alla verk. Varför skulle inte himlarna gråta, när de ser att dessa kommer att lida?

38 Men se, de på vilka dina ögon vilar ska omkomma i översvämningarna, och se, jag ska spärra in dem, ett [a]fängelse har jag berett för dem.

39 Och [a]den som jag har utvalt har vädjat inför mitt ansikte. Därför lider han för deras synder i den mån de omvänder sig på den dagen då min [b]Utvalde återvänder till mig, men till den dagen kommer de att [c]plågas.

40 Därför, för den skull, ska himlarna gråta, ja, även mina händers alla verk.”

41 Och det hände sig att Herren talade till Enok och berättade för Enok om människobarnens alla gärningar, därför kände Enok till och såg deras ogudaktighet och deras elände, och han grät och sträckte ut sina armar och hans [a]hjärta svällde oändligt och hans inre ömmade, och hela evigheten skälvde.

42 Och Enok såg även [a]Noa och hans [b]familj och att Noas alla söners efterkommande skulle bli bevarade genom en timlig frälsning.

43 Därför såg Enok att Noa byggde en [a]ark och att Herren log mot den och höll den i sin egen hand, men över de övriga, de ogudaktiga, kom översvämningarna och uppslukade dem.

44 Och när Enok såg detta kände han bitterhet i sin själ och grät över sina bröder och sa till himlarna: ”Jag vill [a]inte låta trösta mig.” Men Herren sa till Enok: ”Lyft upp ditt hjärta och var glad, och se.”

45 Och det hände sig att Enok såg, och han skådade alla jordens släkten från Noa, och han ropade till Herren och sa: ”När kommer Herrens dag? När ska den Rättfärdiges blod utgjutas, så att alla de som sörjer kan bli [a]heliggjorda och få evigt liv?”

46 Och Herren sa: ”Det ska ske i [a]tidens mitt, i ogudaktighetens och hämndens dagar.”

47 Och se, Enok såg dagen för Människosonens ankomst, ja, i köttet, och hans själ fröjdades och han sa: ”Den Rättfärdige är upplyft och [a]Lammet är slaktat från världens grundläggning, och genom tro är jag i Faderns sköte, och se, [b]Sion är med mig.”

48 Och det hände sig att Enok såg på [a]jorden, och han hörde en röst ur dess inre som sa: ”Ve, ve mig, människornas moder. Jag är pinad, jag är trött på grund av mina barns ogudaktighet. När ska jag få [b]vila och bli renad från den [c]orenhet som utgått från mig? När ska min Skapare heliggöra mig så att jag kan få vila och rättfärdighet under en tid råda på min yta?”

49 Och när Enok hörde jorden sörja, grät han och ropade till Herren och sa: ”O Herre, vill du inte ha medlidande med jorden? Vill du inte välsigna Noas barn?”

50 Och det hände sig att Enok fortsatte att ropa till Herren och sa: ”Jag ber dig, o Herre, i din Enföddes, ja, i Jesu Kristi namn, att du ska förbarma dig över Noa och hans avkomlingar, så att jorden aldrig mer täcks av översvämningar.”

51 Och Herren kunde inte stå emot, och han slöt förbund med Enok och svor honom en ed att han skulle hålla tillbaka [a]översvämningarna, och att han skulle kalla på Noas barn.

52 Och han sände ut ett oföränderligt påbud om att en [a]återstod av hans avkomma alltid skulle finnas bland alla nationer, så länge jorden består.

53 Och Herren sa: ”Välsignad är han genom vars avkomma Messias kommer, för han säger: ’Jag är [a]Messias, Sions [b]Konung, himlens [c]Klippa, vilken är vidsträckt som evigheten. Den som kommer in genom porten och [d]höjer sig genom mig ska aldrig falla. Välsignade är därför de om vilka jag har talat, för de ska komma fram sjungande den eviga glädjens [e]sånger.’”

54 Och det hände sig att Enok ropade till Herren och sa: ”Får jorden vila när Människosonen kommer i köttet? Visa mig detta, ber jag dig.”

55 Och Herren sa till Enok: ”Se”, och han såg och skådade [a]Människosonen upplyft på [b]korset på människors sätt.

56 Och han hörde en hög röst, och himlarna var beslöjade, och Guds alla skapelser sörjde, och jorden [a]stönade och klipporna rämnade, och de heliga [b]stod upp och [c]kröntes på Människosonens [d]högra sida med härlighetens kronor.

57 Och alla [a]andarna som var i [b]fängelse kom fram och stod på Guds högra sida, och återstoden hölls i mörkrets bojor till domens stora dag.

58 Och åter grät Enok och ropade till Herren och sa: ”När ska jorden få vila?”

59 Och Enok såg Människosonen stiga upp till Fadern, och han åkallade Herren och sa: ”Kommer du inte åter till jorden? Eftersom du är Gud och jag känner dig och du har svurit en ed med mig och befallt mig att jag skulle be i din Enföddes namn, och du har skapat mig och gett mig rätt till din tron, och det inte av mig själv utan genom din egen nåd, därför frågar jag dig om du inte åter ska komma till jorden?”

60 Och Herren sa till Enok: ”Så sant jag lever ska jag komma i de [a]sista dagarna, i ogudaktighetens och hämndens dagar, för att fullborda den ed som jag inför dig har avlagt rörande Noas barn.

61 Och dagen kommer då jorden ska [a]vila, men innan den dagen kommer ska himlarna [b]förmörkas och en mörkrets [c]slöja täcka jorden, och himlarna ska skälva och även jorden, och det ska bli stora prövningar bland människobarnen, men jag ska [d]bevara mitt folk.

62 Och jag ska sända [a]rättfärdighet ner från himlen, och [b]sanning ska jag bringa fram ur [c]jorden för att bära [d]vittnesbörd om min Enfödde, om hans [e]uppståndelse från de döda, ja, och även om alla människors uppståndelse. Och jag ska låta rättfärdighet och sanning svepa över jorden såsom en flod för att [f]samla mina utvalda från jordens fyra hörn till en plats som jag ska bereda, en helig stad, så att mitt folk kan spänna bältet om höfterna och se fram emot tiden för min ankomst, för där ska mitt tabernakel vara, och den ska heta Sion, ett [g]nytt Jerusalem.”

63 Och Herren sa till Enok: ”Då ska du och hela din [a]stad möta dem där, och vi ska ta emot dem i vårt sköte och de kommer att se oss, och vi ska falla dem om halsen och de ska falla oss om halsen och vi ska kyssa varandra.

64 Och där ska min boning vara, och den ska vara Sion som ska komma fram ur alla de skapelser jag har gjort, och under [a]tusen års tid kommer jorden att [b]vila.”

65 Och det hände sig att Enok såg den dag då Människosonen ska [a]komma till jorden i de sista dagarna för att bo på jorden i rättfärdighet under tusen års tid.

66 Men före den dagen såg han stora prövningar bland de ogudaktiga, och han såg även havet, att det var oroligt, och att människornas hjärtan [a]svek dem, när de med förfäran såg fram emot den allsmäktige Gudens [b]domar som skulle komma över de ogudaktiga.

67 Och Herren visade Enok allt, ja, ända till världens ände, och han såg de rättfärdigas dag, deras återlösnings timma, och tog emot en [a]glädjens fullhet.

68 Och [a]Sions alla dagar på Enoks tid var trehundrasextio och fem år.

69 Och Enok och hela hans folk [a]vandrade med Gud och han bodde mitt i Sion. Och det hände sig att Sion inte fanns längre, för Gud tog dem upp i sitt eget sköte. Och från den tiden sa man: ”SION HAR FLYTT.”

- ◀1a
HFS Guds söner och döttrar.

- ◀b
Alma 40:11–14.

- ◀3a
HFS Förklarad, förklaring.

- ◀4a
1 Mos. 32:30; 5 Mos. 5:4; Mose 1:2, 11, 31.

- ◀b
Mose 1:4.

- ◀8a
2 Ne. 26:33.

- ◀10a
Mose 6:57. HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀11a
HFS Dop, döpa.

- ◀b
HFS Nåden.

- ◀c
HFS Helige Anden, den.

- ◀13a
HFS Tro.

- ◀b
Matt. 17:20.

- ◀c
Mose 6:34.

- ◀d
HFS Kraft, makt; Prästadöme.

- ◀15a
1 Mos. 6:4; Mose 8:18.

- ◀17a
2 Mos. 23:27.

- ◀b
1 Krön. 28:7–8; 1 Ne. 17:35.

- ◀18a
HFS Sion.

- ◀b
Apg. 4:32; Fil. 2:1–4. HFS Enighet.

- ◀20a
Mose 7:62–63. HFS Nya Jerusalem.

- ◀21a
Mose 7:69.

- ◀22a
2 Ne. 26:33.

- ◀23a
HFS Himlen.

- ◀b
HFS Syner.

- ◀c
L&F 88:47; Mose 1:27–29.

- ◀24a
2 Kor. 12:1–4.

- ◀26a
Alma 12:10–11.

- ◀b
Jes. 60:1–2.

- ◀c
Jud. 1:6; L&F 29:36–37.

- ◀27a
HFS Änglar.

- ◀b
HFS Vittnesbörd.

- ◀29a
Jes. 63:7–10.

- ◀30a
L&F 76:24; Mose 1:33.

- ◀b
HFS Skapa, skapelsen.

- ◀31a
HFS Fred; Frid.

- ◀b
HFS Rättvisa.

- ◀c
HFS Sanning.

- ◀32a
Mose 1:4.

- ◀b
HFS Kunskap.

- ◀c
HFS Handlingsfrihet.

- ◀33a
HFS Kärlek.

- ◀34a
Jes. 30:27; Nah. 1:6; L&F 35:14.

- ◀b
1 Mos. 7:4, 10; Mose 8:17, 24. HFS Floden på Noas tid.

- ◀35a
Mose 6:57.

- ◀b
Mose 1:3.

- ◀36a
L&F 38:2; 88:41; Mose 1:35–37.

- ◀b
1 Mos. 6:5–6; Mose 8:22, 28–30.

- ◀38a
1 Petr. 3:18–20. HFS Helvetet.

- ◀39a
DVS Frälsaren.

- ◀b
Mose 4:2; Abr. 3:27. HFS Jesus Kristus.

- ◀c
HFS Fördöma, fördömelse.

- ◀41a
Mosiah 28:3. HFS Medlidande.

- ◀42a
HFS Noa, biblisk patriark.

- ◀b
Mose 8:12.

- ◀43a
1 Mos. 6:14–16; Eth. 6:7.

- ◀44a
Ps. 77:2; Eth. 15:3.

- ◀45a
HFS Helgelse, heliggörelse.

- ◀46a
Mose 5:57.

- ◀47a
HFS Guds Lamm.

- ◀b
Mose 7:21.

- ◀48a
HFS Jorden – Jordens rening.

- ◀b
Mose 7:54, 58, 64.

- ◀c
HFS Orenhet, orenlighet.

- ◀51a
Ps. 104:6–9.

- ◀52a
Mose 8:2.

- ◀53a
HFS Messias.

- ◀b
Matt. 2:2; 2 Ne. 10:14; Alma 5:50; L&F 128:22.

- ◀c
Ps. 71:3; 78:35; Hel. 5:12. HFS Klippa.

- ◀d
2 Ne. 31:19–20.

- ◀e
HFS Musik.

- ◀55a
HFS Människosonen.

- ◀b
3 Ne. 27:14. HFS Korsfästelse.

- ◀56a
Matt. 27:45, 50–51.

- ◀b
HFS Uppståndelse.

- ◀c
HFS Krona; Upphöjelse.

- ◀d
Matt. 25:34.

- ◀57a
HFS Anden.

- ◀b
L&F 76:71–74; 88:99.

- ◀60a
HFS Sista dagarna, sista tiden.

- ◀61a
HFS Jorden – Jordens slutliga tillstånd.

- ◀b
L&F 38:11–12; 112:23.

- ◀c
HFS Slöjan.

- ◀d
1 Ne. 22:15–22; 2 Ne. 30:10.

- ◀62a
Ps. 85:11. HFS Evangeliets återställelse.

- ◀b
HFS Mormons bok.

- ◀c
Jes. 29:4.

- ◀d
HFS Vittnesbörd.

- ◀e
HFS Uppståndelse.

- ◀f
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀g
HFS Nya Jerusalem.

- ◀63a
Upp. 21:9–11; L&F 45:11–12; Mose 7:19–21.

- ◀64a
HFS Tusenårsriket.

- ◀b
Mose 7:48.

- ◀65a
Jud. 1:14. HFS Kristi andra ankomst.

- ◀66a
Jes. 13:6–7.

- ◀b
HFS Domen, den yttersta.

- ◀67a
HFS Glädje.

- ◀68a
1 Mos. 5:23; Mose 8:1.

- ◀69a
1 Mos. 5:24; Mose 6:34. HFS Vandra, vandra med Gud.

KAPITEL 8

(Februari 1831)

Metushela profeterar – Noa och hans söner predikar evangeliet – Stor ogudaktighet råder – Kallelsen till omvändelse beaktades inte – Gud fastslår att allt kött ska förgöras genom floden.

1 Och Enoks alla dagar var fyra hundra och trettio år.

2 Och det hände sig att [a]Metushela, Enoks son, inte togs upp för att Herrens förbund, vilka han ingick med Enok, skulle kunna fullbordas, för han slöt förvisso ett förbund med Enok om att Noa skulle vara hans livsfrukt.

3 Och det hände sig att Metushela profeterade att alla jordens riken skulle härstamma från honom (genom Noa), och han gav sig själv äran för det.

4 Och det uppstod en svår hungersnöd i landet och Herren förbannade landet med en svår förbannelse och många av dess invånare dog.

5 Och det hände sig att Metushela levde ett hundra och åttiosju år och födde Lemek.

6 Och Metushela levde sju hundra och åttiotvå år sedan han fött Lemek, och han födde söner och döttrar.

7 Och Metushelas alla dagar var nio hundra och sextionio år, och han dog.

8 Och Lemek levde ett hundra och åttiotvå år och födde en son,

9 och han gav honom namnet [a]Noa och sa: ”Denne son ska trösta oss i vårt arbete och i våra händers möda, eftersom Herren har [b]förbannat marken.”

10 Och Lemek levde fem hundra och nittiofem år sedan han fött Noa, och han födde söner och döttrar.

11 Och Lemeks alla dagar blev sju hundra och sjuttiosju år, och han dog.

12 Och Noa var fyra hundra och femtio år gammal och [a]födde Jafet. Och fyrtiotvå år därefter födde han [b]Sem med henne som var mor till Jafet, och när han var fem hundra år gammal födde han [c]Ham.

13 Och [a]Noa och hans söner [b]hörsammade Herren och gav akt på honom, och de kallades Guds [c]söner.

14 Och när dessa människor började föröka sig på jordens yta och döttrar föddes åt dem, såg [a]människornas söner att dessa döttrar var vackra och de tog sig hustrur alldeles som de ville.

15 Och Herren sa till Noa: ”Dina söners döttrar har [a]sålt sig, för se, min vrede är upptänd mot människornas söner, för de vill inte hörsamma min röst.”

16 Och det hände sig att Noa profeterade och undervisade om det som hör Gud till, alldeles som det gjordes i begynnelsen.

17 Och Herren sa till Noa: ”Min Ande ska inte alltid [a]sträva med människan, för hon ska veta att allt [b]kött ska dö. Dock ska hennes dagar vara ett hundra och tjugo år, och om människorna inte omvänder sig ska jag sända [c]översvämningar över dem.”

18 Och i de dagarna fanns det [a]jättar på jorden, och de sökte efter Noa för att beröva honom livet, men Herren var med Noa och Herrens [b]kraft vilade över honom.

19 Och Herren [a]ordinerade [b]Noa enligt sin egen [c]orden och befallde honom att han skulle gå ut och [d]förkunna hans evangelium för människobarnen, alldeles som det gavs till Enok.

20 Och det hände sig att Noa kallade människobarnen att [a]omvända sig, men de hörsammade inte hans ord.

21 Och sedan de hade hört honom, kom de fram till honom och sa: ”Se, vi är Guds söner, har vi inte tagit människors döttrar till oss? Och [a]äter och dricker vi inte, och gifter vi och bortgifter vi oss inte? Och våra hustrur föder oss barn och dessa är mäktiga män som liknar män i forna dagar, män med stor ryktbarhet.” Och de hörsammade inte Noas ord.

22 Och Gud såg att människornas [a]ogudaktighet hade blivit stor på jorden, och varje människa upphöjde sig i sitt hjärtas inbillade [b]tankar, vilka ständigt var onda.

23 Och det hände sig att Noa fortsatte [a]predika för folket och sa: ”Lyssna och ge akt på mina ord.

24 [a]Tro och omvänd er från era synder och bli [b]döpta i Jesu Kristi, Guds Sons, namn, alldeles som våra fäder, och ni ska få den Helige Anden så att ni kan få allt [c]uppenbarat. Och om ni inte gör detta ska översvämningarna komma över er.” Likväl hörsammade de inte.

25 Och Noa beklagade det, och hans hjärta plågades av att Herren hade gjort människan på jorden, och det bedrövade honom i hjärtat.

26 Och Herren sa: ”Jag ska [a]utrota människan som jag har skapat från jordens yta, både människor och djur och kräldjur och luftens fåglar, för Noa beklagade att jag har skapat dem och att jag har gjort dem, och han har åkallat mig, för de har traktat efter hans liv.”

27 Och sålunda fann Noa [a]nåd i Herrens ögon, för Noa var en rättfärdig man och [b]fullkomlig i sitt släktled, och han [c]vandrade med Gud liksom hans tre söner Sem, Ham och Jafet gjorde.

28 Jorden var [a]fördärvad inför Gud och den var fylld med våld.

29 Och Gud såg på jorden och se, den var fördärvad, för allt kött hade fördärvat sin vandring på jorden.

30 Och Gud sa till Noa: ”Allt kötts ände har nu kommit inför mig, för jorden är fylld med våld och se, jag ska [a]utrota allt kött från jorden.”

- ◀2a
HFS Metushela.

- ◀9a
HFS Noa, biblisk patriark.

- ◀b
Mose 4:23.

- ◀12a
1 Mos. 5:32. HFS Jafet.

- ◀b
HFS Sem.

- ◀c
HFS Ham.

- ◀13a
L&F 138:41. HFS Gabriel.

- ◀b
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀c
HFS Guds söner och döttrar.

- ◀14a
Mose 5:52.

- ◀15a
HFS Äktenskap, gifta sig – Blandäktenskap.

- ◀17a
1 Mos. 6:3; 2 Ne. 26:11; Eth. 2:15; L&F 1:33.

- ◀b
2 Ne. 9:4. HFS Köttet.

- ◀c
1 Mos. 7:4, 10; Mose 7:34.

- ◀18a
1 Mos. 6:4; 4 Mos. 13:33; Jos. 17:15.

- ◀b
HFS Kraft, makt.

- ◀19a
L&F 107:52. HFS Ordinera, ordination.

- ◀b
Abr. 1:19.

- ◀c
HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀d
HFS Missionsverksamhet.

- ◀20a
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀21a
Matt. 24:38–39; JS–M 1:41.

- ◀22a
1 Mos. 6:5; Mose 7:36–37.

- ◀b
Mosiah 4:30; Alma 12:14. HFS Tankar.

- ◀23a
HFS Predika.

- ◀24a
HFS Tro.

- ◀b
HFS Dop, döpa – Fordringar för dopet.

- ◀c
2 Ne. 32:2–5.

- ◀26a
HFS Jorden – Jordens rening.

- ◀27a
HFS Nåden.

- ◀b
1 Mos. 6:9.

- ◀c
HFS Vandra, vandra med Gud.

- ◀28a
1 Mos. 6:11–13.

- ◀30a
L&F 56:3.

ABRAHAMS BOK

ÖVERSATT AV JOSEPH SMITH FRÅN PAPYRUSRULLAR

En översättning av några forntida uppteckningar som har kommit i våra händer från Egyptens katakomber. Abrahams skrifter, benämnda Abrahams bok, skrivna på papyrus av hans egen hand medan han var i Egypten.

- Abraham 1

- Abraham 2

- Abraham 3

- Abraham 4

- Abraham 5

- Faksimil 1

- Faksimil 2

- Faksimil 3

KAPITEL 1

Abraham söker efter den patriarkaliska ordens välsignelser – Han förföljs av falska präster i Kaldeen – Jehova räddar honom – Egyptens ursprung och styrelseform förklaras.

1 I [a]kaldeernas land, där mina fäder bodde, insåg jag, [b]Abraham, att det var nödvändigt för mig att skaffa en annan [c]boplats,

2 och då jag fann att det fanns större [a]lycka, frid och [b]vila för mig, sökte jag efter fädernas välsignelser och den rättighet vartill jag skulle ordineras för att förvalta dessa. Eftersom jag själv hade varit en [c]rättfärdighetens anhängare, och även önskade vara en som ägde stor [d]kunskap och bli en ännu större rättfärdighetens anhängare, och äga ännu större kunskap, och bli fader till många nationer, en fridsfurste, och då jag önskade ta emot undervisning och hålla Guds bud, blev jag en rättmätig arvinge, en [e]högpräst med den [f]rätt som tillhörde fäderna.

3 Den [a]förlänades mig från fäderna. Den kom ner från fäderna från tidens begynnelse, ja, ända från begynnelsen eller innan jorden grundlades, ner till nuvarande tid, ja, den rättighet som tillhör den [b]förstfödde, eller den första människan, som är [c]Adam eller den förste fadern, genom fäderna till mig.

4 Jag sökte efter min [a]utnämning till prästadömet i enlighet med Guds förordnande till fäderna rörande avkomman.

5 Mina [a]fäder, som för att [b]tillbe hedningarnas gudar hade vänt sig bort från sin rättfärdighet och från de heliga befallningar som Herren deras Gud hade gett dem, vägrade fullständigt att hörsamma min röst,

6 för deras hjärtan var benägna att göra det onda och hade helt vänt sig till Elkenahs [a]gud och Libnahs gud och Mahmackrahs gud och Korashs gud och den egyptiske kungen Faraos gud.

7 Därför vände de sina hjärtan till hednaoffer genom att offra sina barn till dessa stumma avgudar, och hörsammade inte min röst utan försökte ta mitt liv genom Elkenahs prästs händer. Elkenahs präst var också Faraos präst.

8 Nu hade vid den här tiden Faraos, Egyptens kungs, präst för vana att på det altare som byggts i Kaldeens land offra män, kvinnor och barn som offer till dessa främmande gudar.

9 Och det hände sig att prästen frambar ett offer till Faraos gud, och även till Shagreels gud, ja, på samma sätt som egyptierna gjorde. Se, Shagreels gud var solen.

10 Ja, Faraos präst offrade till och med som tackoffer ett barn på det altare som stod vid den kulle som hette Potifars kulle, där slätten Olishem börjar.

11 Nu hade denne präst en gång offrat tre jungfrur på detta altare, vilka var döttrar till Onitah som var av kunglig börd, i rakt led härstammande från [a]Ham. Dessa jungfrur offrades för sin dygds skull. De vägrade [b]falla ner och tillbe gudar av trä eller sten, och därför dödades de på detta altare och det skedde på egyptiernas sätt.

12 Och det hände sig att prästerna brukade våld mot mig så att de skulle kunna döda även mig, såsom de hade gjort med dessa jungfrur på detta altare. Och för att ni ska kunna få kunskap om detta altare, hänvisar jag till bilden i början av denna uppteckning.

13 Det var byggt i form av en sådan sängmöbel som fanns bland kaldeerna, och det stod framför Elkenahs, Libnahs, Mahmackrahs och Korashs gudar samt även framför en gud lik Farao, kungen av Egypten.

14 För att ni ska kunna få en uppfattning om dessa gudar, har jag gett en beskrivning av dem i figurerna i början av uppteckningen, och detta slags figurer kallas av kaldeerna Rahleenos, som betyder hieroglyfer.

15 Och när de lyfte sina händer mot mig, för att de skulle kunna offra mig och beröva mig livet, se, då upplyfte jag min röst till Herren min Gud, och Herren [a]lyssnade och hörde, och han fyllde mig med en syn från den Allsmäktige, och hans närvaros ängel stod bredvid mig och [b]löste genast mina band.

16 Och hans röst ljöd för mig: ”Abraham, Abraham, se, mitt namn är [a]Jehova och jag har hört dig och kommit ner för att befria dig och ta dig bort från din fars hus och från alla dina släktingar till ett främmande [b]land som du inte vet något om.

17 Och detta för att de har vänt sina hjärtan bort från mig för att dyrka Elkenahs gud, och Libnahs gud och Mahmackrahs gud och Korashs gud och den egyptiske kungen Faraos gud. Därför har jag kommit ner för att hemsöka dem och förgöra den som har lyft sin hand mot dig, min son Abraham, för att beröva dig livet.

18 Se, jag ska leda dig vid handen och jag ska ta dig till mig och sätta mitt namn på dig, ja, din fars [a]prästadöme, och min kraft ska vara över dig.

19 Liksom det var med Noa så ska det vara med dig, men genom ditt tjänande ska mitt [a]namn bli känt för evigt på jorden, för jag är din Gud.”

20 Se, Potifars kulle låg i landet [a]Ur i Kaldeen. Och Herren bröt ner Elkenahs och landets gudars altare och förgjorde dem fullständigt och slog prästen så att han dog. Och det blev stor sorg i Kaldeen och även vid Faraos hov. Namnet Farao betyder kung av kungligt blod.

21 Denne kung av Egypten härstammade från [a]Ham och fick genom födseln del av [b]kanaaneernas blod.

22 Från denna linje härstammade alla egyptierna, och på så sätt bevarades kanaaneernas blod i landet.

23 [a]Egyptens land upptäcktes först av en kvinna som var dotter till Ham och dotter till Egyptus, som på kaldeiska betyder Egypten, som betyder det som är förbjudet.

24 När denna kvinna upptäckte landet stod det under vatten, och efteråt lät hon sina söner bosätta sig i det, och från Ham härstammade sålunda den ras som bevarade förbannelsen i landet.

25 Egyptens första regering upprättades av Farao, äldste sonen till Egyptus, Hams dotter, och den var i likhet med Hams regering, vilken var patriarkalisk.

26 Farao som var en rättfärdig man upprättade sitt rike och dömde folket vist och rättvist alla sina dagar, och han strävade uppriktigt efter att efterlikna den orden som upprättades av fäderna i de första släktleden under den första patriarkaliska regeringstiden, ja, under Adams regering och även under hans fader Noas, som välsignade honom med jordens [a]välsignelser och med visdomens välsignelser, men förbannade honom vad gäller prästadömet.

27 Nu kom Farao genom den släktlinje varigenom han inte kunde få rätt till [a]prästadömet, även om faraoner gärna gjorde anspråk på att ha fått det från Noa genom Ham, och därför blev min far förledd av deras avgudadyrkan.

28 Jag ska emellertid härefter försöka göra en kronologisk översikt från min tid och bakåt till skapelsens början, för [a]uppteckningarna har kommit i mina händer och jag har dem intill denna dag.

29 Efter det att Elkenahs präst nu hade blivit slagen så att han dog, uppfylldes det som sas till mig angående Kaldeens land, att det skulle bli hungersnöd i landet.

30 I överensstämmelse härmed spreds en hungersnöd över hela Kaldeens land, och min far plågades svårt av hungersnöden, och han omvände sig från det onda som han hade bestämt sig för att göra mot mig, nämligen att beröva mig [a]livet.

31 Men fädernas uppteckningar, ja, patriarkernas, rörande rätten till prästadömet, bevarade Herren min Gud i mina händer. Därför har jag intill denna dag bevarat kunskapen om skapelsens begynnelse och även om [a]planeterna och om stjärnorna, såsom de tillkännagavs för fäderna, och jag ska försöka att skriva något om detta i denna uppteckning till nytta för mina efterkommande som ska komma efter mig.

- ◀1a
HFS Ur.

- ◀b
HFS Abraham.

- ◀c
Apg. 7:2–4.

- ◀2a
HFS Glädje.

- ◀b
HFS Vila.

- ◀c
HFS Rättfärdig, rättfärdighet.

- ◀d
L&F 42:61. HFS Kunskap.

- ◀e
HFS Högpräst (överstepräst).

- ◀f
HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀3a
L&F 84:14.

- ◀b
L&F 68:17. HFS Förstfödde.

- ◀c
Mose 1:34. HFS Adam.

- ◀4a
HFS Förstfödslorätt.

- ◀5a
1 Mos. 12:1.

- ◀b
HFS Avgudadyrkan.

- ◀6a
DVS de falska gudar som åskådliggörs i Abr. fak. nr 1.

- ◀11a
HFS Ham.

- ◀b
Dan. 3:13–18.

- ◀15a
Mosiah 9:17–18.

- ◀b
Abr. 2:13.

- ◀16a
HFS Jehova.

- ◀b
HFS Utlovade landet.

- ◀18a
HFS Prästadöme.

- ◀19a
1 Mos. 12:1–3.

- ◀20a
1 Mos. 11:28; Abr. 2:4.

- ◀21a
1 Mos. 10:6; Ps. 78:51; Mose 8:12.

- ◀b
Mose 7:6–8. HFS Kanaan, kanaaneer.

- ◀23a
HFS Egypten.

- ◀26a
HFS Välsigna, välsignad, välsignelse.

- ◀27a
OT 2. HFS Prästadöme.

- ◀28a
Mose 6:5. HFS Minnesbok.

- ◀30a
Abr. 1:7.

- ◀31a
Abr. 3:1–18.

KAPITEL 2

Abraham lämnar Ur för att bege sig till Kanaan – Jehova visar sig för honom i Harran – Alla evangeliets välsignelser utlovas till hans avkomlingar och genom hans avkomlingar till alla – Han beger sig till Kanaan och vidare till Egypten.

1 Nu lät Herren Gud hungersnöden bli svår i landet Ur, så att min bror [a]Haran dog. Men min far, [b]Tera, bodde ännu i kaldeernas Ur.

2 Och det hände sig att jag, Abraham, tog [a]Saraj till hustru och min bror [b]Nahor tog Milka, som var Harans dotter, till hustru.

3 Nu hade Herren [a]sagt till mig: ”Abraham, gå ut från ditt land och från din släkt och från din fars hus, till ett land som jag ska visa dig.”

4 Därför lämnade jag kaldeernas [a]Ur för att bege mig till Kanaans land, och jag tog med mig Lot, min brors son, och hans hustru samt min hustru Saraj. Och även min [b]far följde efter mig till det land som vi gav namnet Harran.

5 Och hungersnöden lindrades och min far stannade i Harran och bosatte sig där, eftersom det fanns många hjordar i Harran. Och min far vände åter till sin [a]avgudadyrkan, därför stannade han i Harran.

6 Men jag, Abraham, och [a]Lot, min brors son, bad till Herren, och Herren [b]visade sig för mig och sa till mig: ”Stå upp och ta Lot med dig, för jag har för avsikt att ta dig ut ur Harran och att göra dig till en tjänare som ska bära mitt [c]namn i ett främmande [d]land, som jag ska ge till dina avkomlingar efter dig till evig besittning, när de hörsammar min röst.

7 För jag är Herren din Gud, jag bor i himlen, jorden är min [a]fotpall, jag sträcker ut min hand över havet och det lyder min röst, jag gör stormen och elden till min [b]vagn, jag säger till bergen: ’Vik hädan’, och se, de tas bort i en virvelvind, på ett ögonblick, plötsligt.

8 Mitt namn är [a]Jehova, och jag [b]känner änden från begynnelsen, därför ska min hand vara över dig.

9 Och jag ska av dig skapa ett stort folk och jag ska [a]välsigna dig övermåttan och göra ditt namn stort bland alla folk, och du ska bli till välsignelse för dina avkomlingar efter dig, så att de i sina händer ska bära detta ämbete och [b]prästadöme till alla folk.

10 Och jag ska välsigna dem genom ditt namn, för alla som tar emot detta [a]evangelium ska uppkallas efter ditt namn och ska räknas som dina [b]avkomlingar och ska ställa sig upp och prisa dig som sin [c]fader.

11 Och jag ska [a]välsigna dem som välsignar dig och förbanna dem som förbannar dig, och i dig (det vill säga i ditt prästadöme) och i dina [b]avkomlingar (det vill säga ditt prästadöme), för jag ger dig ett löfte att denna [c]rättighet ska fortsätta i dig och i dina avkomlingar efter dig (det vill säga den bokstavliga eller den kroppsliga avkomman), ska jordens alla släkter bli välsignade, ja, med evangeliets välsignelser, vilka är frälsningens välsignelser, det vill säga evigt liv.”

12 När nu Herren hade dragit sig bort från att tala till mig och vänt bort sitt ansikte från mig, sa jag i mitt hjärta: ”Din tjänare har uppriktigt [a]sökt dig, nu har jag funnit dig.

13 Du sände din ängel att [a]befria mig från Elkenahs gudar och jag gör väl i att hörsamma din röst, låt därför din tjänare stå upp och dra bort i frid.”

14 Så drog jag, Abraham, bort som Herren hade sagt till mig, och Lot följde med mig. Och jag, Abraham, var [a]sextio och två år gammal när jag drog ut ur Harran.

15 Och jag tog [a]Saraj, som jag tog till hustru när jag var i [b]Ur i Kaldeen, och Lot, min brors son, med mig och alla de ägodelar som vi hade samlat och de själar som vi hade [c]vunnit i Harran och begav oss till [d]Kanaans land och bodde i tält på vägen dit.

16 Därför var evigheten vårt skydd, och vår [a]klippa och vår frälsning, då vi färdades från Harran genom Jershon för att komma till Kanaans land.

17 Nu byggde jag, Abraham, ett [a]altare i Jershons land och frambar ett offer åt Herren och bad att [b]hungersnöden skulle vändas bort från min fars hus, så att de inte skulle förgås.

18 Och sedan fortsatte vi från Jershon genom landet till den plats som heter Shekem. Den låg på Mores slättland, och vi hade redan kommit över gränsen till [a]kanaaneernas land, och jag frambar ett [b]offer där på Mores slättland och åkallade Herren innerligt, eftersom vi redan hade kommit in i detta avgudadyrkande folks land.

19 Och Herren visade sig för mig som svar på mina böner och sa: ”Detta [a]land ska jag ge åt dina avkomlingar.”

20 Och jag, Abraham, stod upp från platsen vid altaret som jag hade byggt åt Herren, och drog vidare till ett berg öster om [a]Betel och slog upp mitt tält där med Betel i väster och [b]Ai i öster. Och där byggde jag ännu ett altare åt Herren och [c]åkallade åter Herrens namn.

21 Och jag, Abraham, fortsatte färden söderut, och det rådde fortfarande en hungersnöd i landet, och jag, Abraham, beslöt att dra ner till Egypten och vistas där, för hungersnöden blev mycket svår.

22 Och det hände sig när jag stod i begrepp att dra in i Egypten att Herren sa till mig: ”Se, din hustru [a]Saraj är en mycket vacker kvinna att se på,

23 därför ska det ske att egyptierna, när de får se henne, ska säga: ’Hon är hans hustru’, och de kommer att döda dig men låta henne leva. Se därför till att du gör på detta sätt:

24 Låt henne säga till egyptierna att hon är din syster, och din själ ska få leva.”

25 Och det hände sig att jag, Abraham, berättade för min hustru Saraj allt vad Herren hade sagt till mig – ”Därför ber jag dig säga till dem att du är min syster, så att det kan gå mig väl för din skull och min själ får leva tack vare dig.”

- ◀1a
1 Mos. 11:28.

- ◀b
1 Mos. 11:24–26; 1 Krön. 1:26.

- ◀2a
1 Mos. 11:29. HFS Sara.

- ◀b
1 Mos. 11:27; 22:20–24.

- ◀3a
1 Mos. 12:1; Apg. 7:1–3.

- ◀4a
Neh. 9:7.

- ◀b
1 Mos. 11:31–32.

- ◀5a
Jos. 24:2.

- ◀6a
HFS Lot.

- ◀b
1 Mos. 17:1. HFS Jesus Kristus – Kristus i föruttillvaron.

- ◀c
1 Mos. 12:2–3; Abr. 1:19.

- ◀d
1 Mos. 13:14–15; 17:8; 2 Mos. 33:1. HFS Utlovade landet.

- ◀7a
1 Ne. 17:39; L&F 38:17.

- ◀b
Jes. 66:15–16.

- ◀8a
HFS Jehova.

- ◀b
HFS Allvetande.

- ◀9a
1 Ne. 17:40; 2 Ne. 29:14; 3 Ne. 20:27; Morm. 5:20. HFS Abraham – Abrahams avkomlingar.

- ◀b
L&F 84:17–19; Mose 6:7. HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀10a
Gal. 3:7–9.

- ◀b
1 Mos. 13:16; Gal. 3:29; 2 Ne. 30:2.

- ◀c
HFS Patriark, patriarkalisk.

- ◀11a
HFS Abrahams förbund.

- ◀b
Jes. 61:9.

- ◀c
HFS Förstfödslorätt; Israel; Prästadöme.

- ◀12a
L&F 88:63.

- ◀13a
Abr. 1:15–17.

- ◀14a
1 Mos. 12:4–5.

- ◀15a
HFS Sara.

- ◀b
HFS Ur.

- ◀c
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀d
HFS Kanaan, kanaaneer.

- ◀16a
HFS Klippa.

- ◀17a
HFS Altare.

- ◀b
Abr. 1:29.

- ◀18a
1 Mos. 12:6.

- ◀b
HFS Offer.

- ◀19a
1 Mos. 13:12–15; 17:8; 2 Mos. 3:1–10; 4 Mos. 34:2. HFS Utlovade landet.

- ◀20a
HFS Betel.

- ◀b
1 Mos. 13:3–4.

- ◀c
1 Mos. 12:8.

- ◀22a
1 Mos. 12:11–13.

KAPITEL 3

Abraham får kunskap om solen, månen och stjärnorna med hjälp av urim och tummim – Herren uppenbarar för honom andarnas eviga natur – Han får kunskap om föruttillvaron, förutordination, skapelsen, valet av en Återlösare samt om människans andra tillstånd.

1 Och jag, Abraham, hade [a]urim och tummim, som Herren min Gud hade gett mig i kaldeernas Ur.

2 Och jag såg [a]stjärnorna, att de var mycket stora och att en av dem var närmast Guds tron, och där fanns många stora stjärnor som var nära den.

3 Och Herren sa till mig: ”Detta är de styrande stjärnorna och namnet på den stora är [a]Kolob, eftersom den är nära mig, för jag är Herren din Gud. Jag har satt denna att styra alla dem som tillhör samma orden som den på vilken du står.”

4 Och Herren sa till mig genom urim och tummim att Kolob i sitt omlopps tider och årstider var enligt Herrens sätt, så att ett omlopp var en [a]dag för Herren efter hans räknesätt, och det är ett tusen [b]år enligt den fastställda tiden för den planet på vilken du står. Detta är Herrens tideräkning, enligt Kolobs tideräkning.

5 Och Herren sa till mig: ”Den planet som utgör det mindre ljuset, mindre än det som ska råda över dagen, ja, det som ska råda över natten, står över eller är större än den på vilken du står vad gäller tideräkningen, för den rör sig långsammare i sin orden. Detta är som sig bör, eftersom den befinner sig över den jord på vilken du står, därför är dess tideräkning inte så mångfaldig vad beträffar dess antal dagar, månader och år.”

6 Och Herren sa till mig: ”Abraham, dessa [a]två faktum existerar, se, dina ögon ser det. Det är givet dig att känna till tideräkningarna och den bestämda tiden, ja, den jords bestämda tid på vilken du står, och den bestämda tiden för det större ljuset som är satt att råda över dagen, och den bestämda tiden för det mindre ljuset som är satt att råda över natten.

7 Den bestämda tiden för det mindre ljuset är nu längre vad dess tideräkning beträffar än tideräkningen på den jord på vilken du står.

8 Och där dessa två faktum existerar, där ska det finnas ett annat faktum över dem, det vill säga, det ska finnas en annan planet vars tideräkning är ännu längre.

9 Och sålunda ska det finnas en planets tideräkning över en annan, tills du kommer nära Kolob, den Kolob som är enligt Herrens tideräkning, den Kolob som är satt nära Guds tron att styra alla dessa planeter som tillhör samma [a]orden som den på vilken du står.

10 Och det är dig givet att känna till den bestämda tiden för alla de stjärnor som är satta till att ge ljus, tills du kommer nära Guds tron.”

11 Så [a]talade jag, Abraham, med Herren ansikte mot ansikte, som en människa talar med en annan, och han berättade för mig om de verk som hans händer hade skapat.

12 Och han sa till mig: ”Min son, min son”, och hans hand var utsträckt, ”se, jag ska visa dig allt detta”. Och han lade sin hand på mina ögon, och jag såg de ting som hans händer hade skapat, vilka var många, och de mångfaldigades inför mina ögon och jag kunde inte se änden på dem.

13 Och han sa till mig: ”Detta är Shinehah”, som är solen. Och han sa till mig: ”Kokob”, vilket är stjärna. Och han sa till mig: ”Olea”, vilket är månen. Och han sa till mig: ”Kokaubeam”, vilket betyder stjärnor eller alla de stora ljus som var på himlavalvet.

14 Och det var om natten som Herren talade dessa ord till mig: ”Jag ska [a]föröka dig och dina [b]avkomlingar efter dig såsom dessa, och om du kunde räkna [c]sandkornen, så skulle det vara dina avkomlingars antal.”

15 Och Herren sa till mig: ”Abraham, jag visar detta för dig innan du drar in i Egypten, så att du kan förkunna alla dessa ord.

16 Om två ting existerar, och det ena är över det andra, då finns det större ting över dem. Därför är [a]Kolob den största av alla de kokaubeam som du har sett, eftersom den är närmast mig.

17 Om det nu finns två ting, det ena över det andra, och månen är över jorden, så kan det vara så att en planet eller en stjärna existerar över den, och det finns inget som Herren din Gud i sitt hjärta bestämmer sig för att göra, utan att han [a]gör det.

18 Inte desto mindre är det så att han skapade den större stjärnan. Likaså, om det finns två andar, och en är mer intelligent än den andra, har ändå dessa två andar, trots att en är mer intelligent än den andra, ingen begynnelse, de existerade förut, de ska inte ha någon ände, de ska existera härefter, för de är [a]gnolaum eller eviga.”

19 Och Herren sa till mig: ”Dessa två faktum existerar, att det finns två andar, en mer intelligent än den andra, och det ska finnas en annan som är mer intelligent än de. Jag är Herren din Gud, jag är [a]mer intelligent än dem alla.

20 Herren, din Gud, sände sin ängel att [a]befria dig ur händerna på Elkenahs präst.

21 Jag bor mitt ibland dem alla, och därför har jag nu kommit ner till dig för att tillkännage för dig de [a]verk som mina händer har skapat, och i detta överträffar min [b]visdom alla, för jag regerar i himlarna ovan och på jorden nedan, i all visdom och klokhet, över alla de intelligenser dina ögon har sett från begynnelsen. Jag kom i begynnelsen ner mitt ibland alla de intelligenser du har sett.”

22 Nu hade Herren visat mig, Abraham, [a]intelligenserna som organiserades [b]innan världen var till, och bland alla dessa fanns det många av de [c]ädla och stora.

23 Och Gud såg dessa själar, att de var goda, och han stod mitt ibland dem, och han sa: ”Dessa ska jag göra till mina styresmän”, för han stod bland dem som var andar, och han såg att de var goda, och han sa till mig: ”Abraham, du är en av dem, du [a]utvaldes innan du föddes.”

24 Och det stod [a]en bland dem som var Gud lik, och han sa till dem som var med honom: ”Vi ska gå ner, för det finns plats där, och vi ska ta av dessa beståndsdelar och [b]vi ska göra en [c]jord på vilken dessa kan bo.

25 Och vi ska [a]pröva dem med detta för att se om de kommer att [b]göra allt vad Herren deras Gud befaller dem.

26 Och de som håller sitt [a]första tillstånd ska få mera, och de som inte håller sitt första tillstånd ska inte få härlighet i samma rike som de som håller sitt första tillstånd. Och de som håller sitt [b]andra tillstånd ska tilldelas [c]härlighet på sina huvuden i evigheters evighet.”

27 Och [a]Herren sa: ”Vem ska jag sända?” Och en som liknade [b]Människosonen svarade: ”Här är jag, sänd mig.” Och en [c]annan svarade och sa: ”Här är jag, sänd mig.” Och Herren sa: ”Jag ska sända den förste.”

28 Och den [a]andre blev vred och höll inte sitt första tillstånd, och på den dagen följde [b]många efter honom.

- ◀1a
2 Mos. 28:30; Mosiah 8:13; 28:13–16; JS–H 1:35. HFS Urim och tummim.

- ◀2a
Abr. 1:31.

- ◀3a
Se Abr., fak. nr 2, fig. 1–5. HFS Kolob.

- ◀4a
Abr. 5:13.

- ◀b
Ps. 90:4; 2 Petr. 3:8.

- ◀6a
Abr. 3:16–19.

- ◀9a
L&F 88:37–44.

- ◀11a
1 Mos. 17:1; 4 Mos. 12:5–8.

- ◀14a
Abr. 2:9.

- ◀b
1 Mos. 13:16; L&F 132:30.

- ◀c
1 Mos. 22:17; Hos. 1:10.

- ◀16a
Abr. 3:3.

- ◀17a
Job 9:4–12.

- ◀18a
Gnolaum är en omskrivning av ett hebreiskt ord som betyder evig.

- ◀19a
Jes. 55:8–9. HFS Allvetande.

- ◀20a
Abr. 1:15.

- ◀21a
L&F 88:45–47; Mose 1:27–29.

- ◀b
HFS Visdom.

- ◀22a
HFS Intelligens, intelligenser.

- ◀b
HFS Föruttillvaron; Rådet i himlen.

- ◀c
L&F 138:55.

- ◀23a
Jes. 49:1–5; Jer. 1:5. HFS Förutordination; Utvälja, välja.

- ◀24a
HFS Förstfödde.

- ◀b
HFS Skapa, skapelsen.

- ◀c
HFS Jorden – Skapad åt människan.

- ◀25a
L&F 98:12–14; 124:55. HFS Handlingsfrihet; Återlösningsplanen.

- ◀b
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀26a
Jud. 1:6.

- ◀b
HFS Dödlig, dödligheten.

- ◀c
Tit. 1:2. HFS Härlighet.

- ◀27a
HFS Gud, gudomen – Gud Fadern.

- ◀b
HFS Jesus Kristus; Människosonen.

- ◀c
Mose 4:1–2.

- ◀28a
HFS Djävulen.

- ◀b
HFS Förtappelsens söner.

KAPITEL 4

Gudarna planlägger jordens skapelse och allt liv därpå – Deras planer för sex dagars skapande framställs.

1 Och då sa Herren: ”Låt oss gå ner.” Och de gick ner i [a]begynnelsen, och de, det vill säga Gudarna, [b]organiserade och formade himlarna och jorden.

2 Och sedan jorden hade formats var den tom och öde, eftersom de inte hade format något annat än jorden, och mörker rådde över djupets yta och Gudarnas ande [a]svävade över vattnens yta.

3 Och de (Gudarna) sa: ”Låt det bli ljus, och det blev ljus.”

4 Och de (Gudarna) uppfattade ljuset, för ljuset var klart, och de skilde ljuset, eller lät det skiljas, från mörkret.

5 Och Gudarna kallade ljuset dag, och mörkret kallade de natt. Och det hände sig att tiden från kvällen till morgonen kallade de natt, och tiden från morgonen till kvällen kallade de dag, och detta var det första eller början på det som de kallade dag och natt.

6 Och Gudarna sa även: ”Låt det bli ett [a]valv mitt i vattnen, och det ska dela vattnen från vattnen.”

7 Och Gudarna befallde valvet, så att det skilde vattnen som var under valvet från vattnen som var över valvet, och det skedde alldeles som de befallde.

8 Och Gudarna kallade valvet [a]himmel. Och det hände sig att det var från kväll till morgon, som de kallade natt, och det hände sig att det var från morgon till kväll, som de kallade dag. Och detta var den andra [b]tidsperioden som de kallade natt och dag.

9 Och Gudarna befallde och sa: ”Låt [a]vattnen under himlen samlas på [b]en plats, och låt jorden komma fram torr.” Och det skedde som de befallde.

10 Och Gudarna kallade den torra marken jord och vattensamlingarna kallade de [a]stora vatten. Och Gudarna såg att de blev åtlydda.

11 Och Gudarna sa: ”Låt oss bereda jorden till att frambringa [a]gräs, den fröbärande örten, det fruktbärande trädet som bär frukt efter sin art, vars frön i sig själv ger sin egen avbild på jorden.” Och det skedde så, alldeles som de befallde.

12 Och Gudarna organiserade jorden till att frambringa gräs från dess eget frö, och örten till att frambringa örter från sitt eget frö, som ger frön efter sin art, och jorden till att frambringa trädet från dess eget frö, som bär frukt, vars frön i sig själva endast kan frambringa detsamma, efter sin art. Och Gudarna såg att de blev åtlydda.

13 Och det hände sig att de numrerade dagarna. Tiden från kvällen till morgonen kallade de natt, och det hände sig att de kallade tiden från morgonen till kvällen för dag, och det var den tredje tidsperioden.

14 Och Gudarna organiserade [a]ljusen på himlavalvet och lät dem skilja dagen från natten och organiserade dem till att vara till tecken och till årstider och till dagar och till år,

15 och organiserade dem till att vara till ljus på himlavalvet för att ge ljus på jorden. Och det skedde så.

16 Och Gudarna organiserade de två stora ljusen, det [a]större ljuset till att råda över dagen och det mindre ljuset till att råda över natten. Tillsammans med det mindre ljuset satte de även stjärnorna.

17 Och Gudarna satte dem på himlarnas valv till att ge ljus på jorden och till att råda över dagen och över natten och till att låta ljuset skiljas från mörkret.

18 Och Gudarna vakade över det som de hade befallt tills det åtlyddes.

19 Och det hände sig att det var från kväll till morgon som det var natt, och det hände sig att det var från morgon till kväll som det var dag, och det var den fjärde tidsperioden.

20 Och Gudarna sa: ”Låt oss bereda vattnen att frambringa ett vimmel av rörliga varelser och fåglarna så att de kan flyga över jorden i det öppna himlavalvet.”

21 Och Gudarna beredde vattnen så att de skulle kunna frambringa stora [a]valar och varje levande varelse som rör sig, vilka vattnen skulle frambringa ett vimmel av, var och en efter sin art, och varje bevingad fågel efter sin art. Och Gudarna såg att de skulle bli åtlydda och att deras plan var god.

22 Och Gudarna sa: ”Vi ska välsigna dem och låta dem bli fruktsamma och föröka sig och fylla vattnen i haven eller de [a]stora vattnen, och låta fåglarna föröka sig på jorden.”

23 Och det hände sig att det var från kväll till morgon, som de kallade natt, och det hände sig att det var från morgon till kväll, som de kallade dag, och det var den femte tidsperioden.

24 Och [a]Gudarna beredde jorden till att frambringa levande varelser efter deras art, boskapsdjur och krälande djur och jordens djur efter deras art. Och det blev såsom de hade sagt.

25 Och Gudarna organiserade jorden till att frambringa djuren efter deras art, och boskapsdjuren efter deras art, och alla kräldjur på marken efter deras art. Och Gudarna såg att de skulle lyda.

26 Och Gudarna [a]rådgjorde med varandra och sa: ”Låt oss gå ner och forma [b]människan till vår [c]avbild, till att vara lika oss, och vi ska ge dem herravälde över havets fiskar och över luftens fåglar och över boskapsdjuren och över hela jorden och över varje kräldjur som krälar på jorden.”

27 Så gick [a]Gudarna ner för att organisera människan till sin egen avbild, till Gudarnas avbild skulle de forma henne, till man och kvinna skulle de forma dem.

28 Och Gudarna sa: ”Vi ska välsigna dem.” Och Gudarna sa: ”Vi ska låta dem bli fruktsamma och föröka sig och uppfylla jorden och lägga den under sig, och få herravälde över fiskarna i havet och över fåglarna i luften och över allt levande som rör sig på jorden.”

29 Och Gudarna sa: ”Se, vi ska ge dem varje fröbärande ört som ska komma på hela jordens yta, och varje träd som det finns frukt på, ja, frukten av det fröbärande trädet ska vi ge dem, den ska de ha till [a]föda.

30 Och åt jordens alla djur och åt luftens alla fåglar och åt allt som krälar på jorden, se, åt dem ska vi ge liv, och vi ska även ge dem alla gröna örter till föda, och på så sätt ska allt detta organiseras.”

31 Och Gudarna sa: ”Vi ska göra allt vad vi har sagt och organisera dem, och se, de ska vara mycket lydiga.” Och det hände sig att det var från kväll till morgon, som de kallade natt, och det hände sig att det var från morgon till kväll, som de kallade dag, och de räknade den som den [a]sjätte tidsperioden.

- ◀1a
1 Mos. 1:1; Mose 2:1.

- ◀b
HFS Skapa, skapelsen.

- ◀2a
1 Mos. 1:2; Mose 2:2.

- ◀6a
1 Mos. 1:4–6; Mose 2:4.

- ◀8a
HFS Himlen.

- ◀b
1 Mos. 1:8.

- ◀9a
Amos 9:6; Mose 2:7.

- ◀b
1 Mos. 1:9.

- ◀10a
1 Mos. 1:10; Abr. 4:22.

- ◀11a
1 Mos. 1:11–12; Mose 2:11–12.

- ◀14a
L&F 88:7–11.

- ◀16a
1 Mos. 1:16.

- ◀21a
1 Mos. 1:21; Mose 2:21.

- ◀22a
Abr. 4:10.

- ◀24a
HFS Gud, gudomen.

- ◀26a
HFS Råd, råda.

- ◀b
HFS Människa, människor.

- ◀c
Mose 6:8–10.

- ◀27a
1 Mos. 1:26–27; Abr. 5:7.

- ◀29a
1 Mos. 1:29–30.

- ◀31a
2 Mos. 31:17.

KAPITEL 5

Gudarna avslutar planläggningen av alltings skapelse – De genomför skapelsen enligt sina planer – Adam namnger varje levande skapelse.

1 ”Och sålunda ska vi fullborda himlarna och jorden och alla deras härskaror.”

2 Och Gudarna sa till varandra: ”I den [a]sjunde tidsperioden ska vi avsluta vårt verk som vi har rådgjort om, och i den sjunde tidsperioden ska vi vila från allt vårt verk som vi har rådgjort om.”

3 Och Gudarna avslutade i den sjunde tidsperioden sitt verk, eftersom de i den sjunde tidsperioden skulle [a]vila från alla de verk som de (Gudarna) hade rådgjort med varandra om att forma, och de [b]helgade den. Och detta var deras beslut då de rådgjorde med varandra om att forma himlarna och jorden.

4 Och Gudarna kom ner och formade dessa himlarnas och jordens tidsperioder när dessa formades den dag då Gudarna formade jorden och himlarna,

5 i enlighet med allt vad de hade sagt rörande varje planta på marken [a]innan den var i jorden, och varje ört på marken innan den växte, för Gudarna hade inte låtit det regna på jorden när de rådgjorde om att skapa dem, och hade inte format någon man till att bruka jorden.

6 Men en dimma steg upp från jorden och vattnade hela markens yta.

7 Och [a]Gudarna formade mannen av jordens [b]stoft och tog hans [c]ande (det vill säga mannens ande) och införde den i honom, och blåste livsanden in i hans näsborrar, och människan blev en levande [d]själ.

8 Och Gudarna planterade en lustgård österut i [a]Eden, och där satte de mannen vars ande de hade infört i den kropp de format.

9 Och ut ur jorden lät Gudarna varje träd växa som är ljuvligt att se på och gott till föda, och mitt i lustgården även [a]livets träd och trädet med kunskap om gott och ont.

10 Det utgick en flod från Eden för att vattna lustgården, och därifrån delade den sig och blev till fyra strömmar.

11 Och Gudarna tog mannen och satte honom i Edens lustgård till att odla och bevara den.

12 Och Gudarna befallde mannen och sa: ”Du må fritt äta av varje träd i lustgården,

13 men av trädet med kunskap om gott och ont ska du inte äta, för den dag du äter därav ska du förvisso dö.” Nu såg jag, Abraham, att det var enligt Herrens [a]tid, som var enligt [b]Kolobs tid, för än så länge hade Gudarna inte gett Adam hans tideräkning.

14 Och Gudarna sa: ”Låt oss göra en passande medhjälpare åt mannen, för det är inte gott för mannen att vara ensam, därför ska vi forma en lämplig medhjälpare åt honom.”

15 Och Gudarna lät en djup sömn falla över [a]Adam, och han sov, och de tog ett av hans revben och fyllde dess plats med kött.

16 Och av det revben som Gudarna hade tagit från mannen, formade de en [a]kvinna och förde henne fram till mannen.

17 Och Adam sa: ”Detta var ben av mina ben och kött av mitt kött. Se, hon ska heta maninna, för av mannen blev hon tagen.

18 Därför ska en man lämna sin far och sin mor och [a]hålla sig till sin hustru, och de ska vara [b]ett kött.”

19 Och de var båda nakna, mannen och hans hustru, och blygdes inte.

20 Och ur jorden formade Gudarna varje djur på marken och varje fågel i luften, och förde dem till Adam för att se vad han skulle kalla dem. Och vad Adam än kallade alla levande varelser, det skulle vara deras namn.

21 Och Adam gav namn åt alla boskapsdjur, åt fåglarna i luften, åt varje djur på marken, och för Adam fanns det en lämplig medhjälpare.

- ◀2a
HFS Sabbatsdagen.

- ◀3a
2 Mos. 20:8–11; Mosiah 13:16–19.

- ◀b
L&F 77:12.

- ◀5a
HFS Andlig skapelse.

- ◀7a
Abr. 4:26–31.

- ◀b
Mose 4:25; 6:59.

- ◀c
1 Mos. 2:7; L&F 93:33. HFS Anden; Föruttillvaron.

- ◀d
HFS Själen.

- ◀8a
HFS Eden.

- ◀9a
HFS Livets träd.

- ◀13a
2 Petr. 3:8.

- ◀b
Abr. 3:2–4. HFS Kolob.

- ◀15a
HFS Adam.

- ◀16a
HFS Eva.

- ◀18a
L&F 42:22; 49:15–16.

- ◀b
HFS Äktenskap, gifta sig.

ETT FAKSIMIL FRÅN ABRAHAMS BOK

NUMMER 1

FÖRKLARING

Figur 1. Herrens ängel.

Figur 2. Abraham fastspänd på ett altare.

Figur 3. Elkenahs avgudadyrkande präst försöker frambära Abraham som ett offer.

Figur 4. De avgudadyrkande prästernas offeraltare står framför Elkenahs, Libnahs, Mahmackrahs, Korashs och Faraos gudar.

Figur 5. Elkenahs avgud.

Figur 6. Libnahs avgud.

Figur 7. Mahmackrahs avgud.

Figur 8. Korashs avgud.

Figur 9. Faraos avgud.

Figur 10. Abraham i Egypten.

Figur 11. Avsedd att representera himlens pelare, som egyptierna förstod dem.

Figur 12. Raukeeyang betyder rymden eller valvet över våra huvuden, men i det här fallet, i samband med detta ämne, avsåg egyptierna att det skulle betyda Shaumau, att vara hög, eller himlarna, som motsvarar det hebreiska ordet Shaumahyeem.

ETT FAKSIMIL FRÅN ABRAHAMS BOK

NUMMER 2

FÖRKLARING

Figur 1. Kolob, som betyder den första skapelsen, närmast det celestiala eller Guds boning. Först i fråga om att styra, sist vad gäller tideräkningen. Tideräkning enligt celestial tid, vilken celestiala tid innebär en dag för en aln. En dag på Kolob motsvarar ett tusen år enligt tideräkningen på denna jord som av egyptierna kallas Jah-oh-eh.

Figur 2. Står närmast Kolob och kallas av egyptierna för Oliblish, som är den näst största regerande skapelsen i närheten av det celestiala, eller den plats där Gud bor. Den innehar även maktens nycklar rörande andra planeter, såsom det uppenbarades av Gud för Abraham när han frambar offer på ett altare som han hade byggt åt Herren.

Figur 3. Ska föreställa Gud sittande på sin tron iklädd makt och myndighet med en krona av evigt ljus på huvudet. Den föreställer också det heliga prästadömets stora nyckelord såsom de uppenbarades för Adam i Edens lustgård, likaså för Set, Noa, Melkisedek, Abraham och för alla som prästadömet uppenbarades för.

Figur 4. Motsvarar det hebreiska ordet Raukeeyang, som betyder rymden eller himlavalven, likaså en siffra som på egyptiska betyder ett tusen och som motsvarar tideräkningen på Oliblish, som är lika med Kolob i sin rotation och i sin tideräkning.

Figur 5. Kallas på egyptiska Enish-go-on-dosh. Denna är också en av de styrande planeterna, och egyptierna säger att den är solen och lånar sitt ljus från Kolob med hjälp av Kae-e-vanrash, som är den stora nyckeln, eller med andra ord den styrande makten som styr femton andra fixplaneter eller fixstjärnor, och dessutom Floeese, eller månen, jorden och solen i deras årliga rotationer. Denna planet får sin kraft med hjälp av Kli-flos-is-es eller Hah-ko-kau-beam, stjärnorna som figurerna 22 och 23 föreställer, och får ljus genom Kolobs rotationer.

Figur 6. Föreställer jorden i dess fyra delar.

Figur 7. Föreställer Gud sittande på sin tron, och uppenbarar genom himlarna prästadömets stora nyckelord, och dessutom uppenbarar den för Abraham den Helige Andens tecken i form av en duva.

Figur 8. Innehåller skrift som inte kan uppenbaras för världen, men som kan tas emot i Guds heliga tempel.

Figur 9. Bör inte uppenbaras för närvarande.

Figur 10. Dito.

Figur 11. Dito. Om världen kan ta reda på dessa siffror, så låt det ske. Amen.

Figurerna 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 och 21 kommer att ges i Herrens egen rätta tid.

Ovanstående översättning är given så långt vi för närvarande har rätt att ge den.

ETT FAKSIMIL FRÅN ABRAHAMS BOK

NUMMER 3

FÖRKLARING

Figur 1. Abraham sittande på Faraos tron, genom artighet från kungens sida, med en krona på huvudet som föreställer prästadömet, och är en symbol för det främsta presidentskapet i himlen, med rättfärdighetens och domens spira i handen.

Figur 2. Kung Farao, vars namn står i skrivtecknen över hans huvud.

Figur 3. Betyder Abraham i Egypten, såsom också återges i figur 10 i faksimil nummer ett.

Figur 4. Faraos furste, Egyptens kung, som det står skrivet över handen.

Figur 5. Shulem, en av kungens förnämsta uppassare, som skrivtecknen över hans hand visar.

Figur 6. Olimlah, en slav som tillhör fursten.

Abraham framlägger astronomins grundsatser vid kungens hov.

JOSEPH SMITH – MATTEUS

Ett utdrag ur översättningen av Bibeln såsom den uppenbarades för profeten Joseph Smith 1831: Matteus 23:39 och kapitel 24.

KAPITEL 1

Jesus förutsäger att Jerusalems förstöring är nära förestående – Han talar även om Människosonens andra ankomst och om de ogudaktigas undergång.

1 ”För jag säger er att härefter ska ni inte se mig och veta att jag är den om vilken det är skrivet av profeterna, förrän ni säger: ’Välsignad är han som [a]kommer i Herrens namn, på himlens moln och alla de heliga änglarna med honom.’” Då förstod hans lärjungar att han åter skulle komma till jorden sedan han blivit förhärligad och krönt på [b]Guds högra sida.

2 Och Jesus gick ut och lämnade templet, och hans lärjungar kom till honom för att höra honom och sa: ”Mästare, visa oss rörande templets byggnader, eftersom du har sagt: ’De ska rivas ner och lämnas öde åt oss.’”

3 Och Jesus sa till dem: ”Ser ni inte allt detta, och förstår ni det inte? Sannerligen säger jag er: Här, på detta tempel, ska det inte lämnas [a]sten på sten som inte ska rivas ner.”

4 Och Jesus lämnade dem och gick upp på [a]Olivberget. Och när han satt på Olivberget kom lärjungarna då de var ensamma fram till honom och sa: ”Säg oss när detta ska ske som du har sagt om templets förstöring och judarnas undergång, och vad är [b]tecknet på din [c]ankomst och på världens [d]ände, eller de [e]ogudaktigas undergång som är världens ände?”

5 Och Jesus svarade och sa till dem: ”Ta er i akt så att ingen bedrar er,

6 för många ska komma i mitt namn och säga: ’Jag är Kristus’, och ska bedra många.

7 Då ska de överlämna er åt [a]lidande och ska döda er, och ni ska bli [b]hatade av alla folk för mitt namns skull.

8 Och då ska många ta anstöt och ska förråda varandra och ska hata varandra.

9 Och många falska profeter ska uppstå och ska bedra många.

10 Och eftersom ondska ska råda i överflöd kommer mångas [a]kärlek att kallna.

11 Men den som förblir ståndaktig och inte låter sig övervinnas, han ska bli frälst.

12 När ni därför ser [a]förödelsens styggelse som profeten [b]Daniel talade om rörande [c]Jerusalems förstöring, då ska ni stå på den [d]heliga platsen. Låt den som läser förstå.

13 Låt då de som är i Judeen fly bort till [a]bergen.

14 Låt den som är på hustaket fly och inte återvända för att hämta något ur sitt hus.

15 Låt inte heller den som är ute på fältet vända tillbaka för att hämta sina kläder.

16 Och ve dem som är med [a]barn, och även dem som ammar i de dagarna.

17 Be därför Herren att er flykt inte ska ske om vintern, inte heller på sabbatsdagen.

18 För då, i de dagarna, ska det komma stora prövningar över [a]judarna och över [b]Jerusalems invånare, sådana som Gud aldrig tidigare sänt över Israel sedan begynnelsen av deras rike intill denna tid. Nej, inte heller ska sådana någonsin åter sändas över Israel.

19 Allt som har drabbat dem är endast början på de sorger som ska komma över dem.

20 Och om de dagarna inte skulle förkortas skulle ingen av deras kött bli frälst, men för de enligt förbundet utvaldas skull ska de dagarna förkortas.

21 Se, detta har jag talat till er om judarna. Och vidare: Om någon efter dessa dagars prövningar som ska drabba Jerusalem säger till er: ’Se, här är Kristus’, eller: ’Där är han’, så tro honom inte.

22 För i de dagarna ska det även uppstå falska kristusgestalter och falska profeter som ska visa stora tecken och under för att om möjligt bedra även de verkligt utvalda, de som är utvalda enligt förbundet.

23 Se, jag talar detta till er för de [a]utvaldas skull, och även ni ska få höra om [b]krig och rykten om krig. Se till att ni inte blir oroade, för allt vad jag har sagt er måste ske. Men änden är ännu inte inne.

24 Se, jag har sagt er det förut.

25 Om de därför säger till er: ’Se, han är i öknen’, så gå inte dit. ’Se, han är i de hemliga kamrarna’, så tro det inte,

26 för såsom morgonens ljus kommer från [a]öster och lyser ända till väster och täcker hela jorden, så ska även Människosonens ankomst vara.

27 Och nu framställer jag en liknelse för er. Se, där döda djurkroppar är, där ska örnarna samlas. På samma sätt ska mina utvalda [a]samlas från jordens fyra hörn.

28 Och de ska höra om krig och rykten om krig.

29 Se, jag talar för mina utvaldas skull, för nation ska resa sig mot nation, och rike mot rike, och det ska bli [a]hungersnöd och farsoter och jordbävningar på olika platser.

30 Och vidare: Eftersom ondska ska råda i överflöd, kommer människors kärlek att kallna, men den som inte låter sig övervinnas, han ska bli frälst.

31 Och vidare: Detta evangelium om riket ska predikas i hela [a]världen till ett vittnesbörd för alla nationer, och sedan ska änden komma, eller de ogudaktigas undergång.

32 Och vidare ska förödelsens styggelse, som profeten Daniel talade om, gå i fullbordan.

33 Och omedelbart efter de dagarnas prövningar ska [a]solen förmörkas, och månen ska inte ge sitt ljus, och stjärnorna ska falla från himlen, och himlens krafter ska skakas.

34 Sannerligen säger jag er: Det släktled i vilket allt detta visas ska inte dö bort förrän allt som jag har sagt er blir fullbordat.

35 Även om de dagar ska komma då himmel och jord ska förgås, så ska ändå inte mina [a]ord förgås, utan alla ska fullbordas.

36 Och som jag sa förut, efter de dagarnas [a]prövningar, och sedan himlarnas krafter har skakats, då ska Människosonens tecken visa sig på himlen, och då ska alla jordens släkter sörja. Och de ska se Människosonen [b]komma i himlens moln med makt och stor härlighet.

37 Och den som bevarar mitt [a]ord ska inte bli bedragen, för Människosonen ska komma och han ska sända ut sina [b]änglar framför sig med basunens starka ljud, och de ska [c]samla återstoden av hans utvalda från de fyra väderstrecken, från himlens ena ände till den andra.

38 Lär nu av [a]fikonträdet en liknelse: När dess grenar ännu är mjuka och löven börjar spricka ut, då vet ni att sommaren är nära för handen.

39 På samma sätt ska mina utvalda, när de ser allt detta, veta att han är nära, ja, står för dörren.

40 Men den dagen och den timmen [a]känner ingen till, nej, inte ens Guds änglar i himlen, utan endast min Fader.

41 Men som det var i [a]Noas dagar så ska det också vara vid Människosonens ankomst,

42 för det ska bli med dem som det var i dagarna före [a]floden, för ända till den dag Noa gick in i arken åt och drack de, gifte de och bortgifte de sig,

43 och de visste inget förrän floden kom och tog bort dem allesammans. Så ska även Människosonens ankomst vara.

44 Då ska det som står skrivet uppfyllas att i de [a]sista dagarna ska två vara tillsammans ute på marken, den ena ska tas med, och den andra lämnas [b]kvar.

45 Två ska mala vid kvarnen, den ena ska tas med, och den andra lämnas kvar.

46 Och vad jag säger till en, det säger jag till alla människor. [a]Vaka därför, för ni vet inte vid vilken timme er Herre kommer.

47 Men vet detta: Om husbonden hade känt till vid vilken vakt tjuven skulle komma, så skulle han ha vakat och inte ha tillåtit att hans hus bröts upp, utan han skulle ha varit redo.

48 Var därför redo även ni, för vid en timme ni inte anar kommer Människosonen.

49 Vem är då en [a]trofast och förståndig tjänare, som hans herre har gjort till styresman över sitt hushåll för att ge dem mat i rätt tid?

50 Välsignad är denne tjänare som hans herre, när han kommer, finner i färd med att göra så, och sannerligen säger jag er: Han ska göra honom till styresman över alla sina ägodelar.

51 Men om den onde tjänaren säger i sitt hjärta: ’Min herre [a]dröjer med sin ankomst’,

52 och börjar slå sina medtjänare och äta och dricka med de druckna,

53 då ska denne tjänares herre komma på en dag då han inte väntar honom, och vid en timme som han inte känner till,

54 och han ska hugga honom i stycken och utse åt honom hans del bland hycklarna. Där ska vara gråt och [a]tandagnisslan.

55 Och sålunda kommer de ogudaktigas [a]ände, enligt Moses profetia som lyder: ’De ska avskäras från folket.’ Dock är jordens ände ännu inte inne, men snart.”

- ◀1a
Matt. 26:64; Apg. 1:11.

- ◀b
HFS Gud, gudomen.

- ◀3a
Luk. 19:44.

- ◀4a
HFS Olivberget.

- ◀b
Luk. 21:7–36; L&F 45:16–75. HFS Sista dagarna, sista tiden; Tidernas tecken.

- ◀c
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀d
HFS Världen – Världens ände.

- ◀e
Mal. 4:1; L&F 133:64–74. HFS Ogudaktig, ogudaktighet.

- ◀7a
1 Petr. 4:12–14.

- ◀b
HFS Förfölja, förföljelse.

- ◀10a
L&F 45:27.

- ◀12a
Dan. 12:11.

- ◀b
HFS Daniel.

- ◀c
HFS Jerusalem.

- ◀d
L&F 101:22–25.

- ◀13a
L&F 133:13.

- ◀16a
Luk. 23:29–30.

- ◀18a
HFS Judar.

- ◀b
Sak. 12; 14:1–5.

- ◀23a
HFS Utvald, utvalda.

- ◀b
L&F 45:26.

- ◀26a
Hes. 43:2.

- ◀27a
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀29a
L&F 43:24–25.

- ◀31a
Matt. 28:19–20.

- ◀33a
Joel 2:10; L&F 29:14.

- ◀35a
L&F 1:38.

- ◀36a
JS–M 1:18.

- ◀b
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀37a
HFS Skrifterna.

- ◀b
L&F 29:11–15.

- ◀c
HFS Israel – Israels insamling.

- ◀38a
L&F 35:16.

- ◀40a
L&F 39:20–21; 49:7.

- ◀41a
1 Mos. 6:5.

- ◀42a
HFS Floden på Noas tid.

- ◀44a
HFS Sista dagarna, sista tiden.

- ◀b
Sak. 13:8.

- ◀46a
HFS Vakta, väktare.

- ◀49a
HFS Tillit.

- ◀51a
L&F 45:26.

- ◀54a
Matt. 8:12.

- ◀55a
2 Ne. 30:10; L&F 1:9–10; 29:17. HFS Världen – Världens ände.

JOSEPH SMITH – HISTORIEN

UTDRAG UR PROFETEN JOSEPH SMITHS BERÄTTELSE

KAPITEL 1

Joseph Smith berättar om sina förfäder, familjemedlemmar och deras första hem – En ovanligt stor upphetsning över religion råder i västra New York – Han bestämmer sig för att söka vishet enligt Jakobs råd – Fadern och Sonen visar sig, och Joseph kallas till sitt tjänande som profet (vers 1–20).

1 På grund av de många rykten som har satts i omlopp av illasinnade och beräknande personer angående [a]Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heligas [b]uppkomst och utveckling, vilka alla av sina upphovsmän syftat till att skada dess anseende som kyrka och dess framgång i världen, har jag känt mig föranledd att skriva denna berättelse för att ta allmänheten ur villfarelserna och ge alla sanningssökare kunskap om de verkliga händelserna, såsom de har ägt rum, både vad gäller mig själv och kyrkan, så långt som jag har tillgång till dessa fakta.

2 I denna berättelse ska jag i sanning och rättfärdighet framställa de olika händelserna som berör denna kyrka, såsom de har ägt rum eller som de nu [1838] förekommer i det åttonde året efter det att nämnda kyrka [a]organiserades.

3 [a]Jag föddes den tjugotredje december i Herrens år artonhundrafem i staden Sharon i Windsor County i staten Vermont. … Min far, [b]Joseph Smith den äldre, lämnade staten Vermont och flyttade till Palmyra i Ontario (nuvarande Wayne) County i staten New York när jag var på mitt tionde år eller däromkring. Omkring fyra år efter min fars ankomst till Palmyra flyttade han med sin familj till Manchester i samma Ontario County.

4 Hans familj bestod av elva själar, nämligen min far [a]Joseph Smith, min [b]mor Lucy Smith (vars namn före giftermålet var Mack, dotter till Solomon Mack), mina bröder [c]Alvin (som dog den 19 november 1823, i sitt 26:e år), [d]Hyrum, mig själv, [e]Samuel Harrison, William, Don Carlos och mina systrar Sophronia, Catherine och Lucy.

5 Någon gång under det andra året efter det att vi flyttat till Manchester, rådde det där vi bodde en ovanligt stor upphetsning över religiösa frågor. Den började hos metodisterna men blev snart allmän bland alla sekterna i den delen av landet. I själva verket tycktes hela landsdelen gripen därav och stora skaror anslöt sig till de olika religiösa grupperna, vilket förorsakade inte så liten uppståndelse och strid bland folket, då några ropade: ”Se här!” och andra: ”[a]Se där!” Några stred för metodisternas tro, några för presbyterianernas och några för baptisternas.

6 För trots den stora kärlek som de omvända till dessa olika trosuppfattningar uttryckte vid sin omvändelse, och den stora iver som respektive predikant visade som var verksam med att ställa till och främja denna scen med religiösa känsloutbrott för att få alla att omvända sig, som de tyckte om att kalla det, oavsett till vilken sekt de anslöt sig, så visade det sig dock när de omvända började dela upp sig, några till en grupp och några till en annan, att både prästernas och de omvändas till synes så vänliga känslor var mera låtsade än verkliga, för det uppstod en scen med stor förvirring och negativa känslor. Präst stred mot präst och omvänd mot omvänd, så att alla de goda känslor de hyst för varandra, om de verkligen hade hyst några, gick helt förlorade i [a]ordstriden och kampen för olika åsikter.

7 Jag var vid den här tiden på mitt femtonde år. Min fars familj vanns över till den presbyterianska tron och fyra av dem slöt sig till den kyrkan, nämligen min mor Lucy, mina bröder Hyrum och Samuel Harrison och min syster Sophronia.

8 Under denna tid av stor upphetsning väcktes mitt sinne till allvarlig begrundan och stor oro, men fastän jag hade djupa och starka känslor, höll jag mig ändå undan alla dessa grupper, även om jag gick till deras olika möten så ofta tillfälle gavs. Med tiden drogs mitt sinne till metodisterna och jag kände en önskan att förenas med dem. Men så stor var förvirringen och stridigheterna bland de olika samfunden att det var omöjligt för en person så ung som jag, och med så liten erfarenhet av människor och ting som jag hade, att komma till en säker slutsats om vem som hade rätt och vem som hade fel.

9 Mitt sinne var tidvis mycket upprört, för ropet och tumultet var så stort och oavbrutet. Presbyterianerna var högst påstridiga mot baptisterna och metodisterna, och använde sig av både förnuftets och ordklyveriets alla krafter för att bevisa deras felaktigheter, eller åtminstone förmå människorna att tro att de misstagit sig. Å andra sidan var baptisterna och metodisterna lika ivriga från sitt håll i sin strävan att fastslå sina egna lärosatser och vederlägga alla andras.

10 Mitt i denna ordstrid och detta åsiktstumult sa jag ofta till mig själv: ”Vad ska jag göra? Vilken av alla dessa grupper har [a]rätt, eller har de alla fel? Om någon av dem har rätt, vilken är det då och hur ska jag kunna veta det?”

11 Medan jag kämpade med dessa stora svårigheter som striden mellan de olika religionssamfunden orsakat, läste jag en dag i Jakobs brev, första kapitlet och femte versen: ”Om någon av er brister i vishet ska han be till Gud, som ger åt alla villigt och utan att kritisera, och han ska få.”

12 Aldrig har något skriftställe gjort större intryck på en människas hjärta än vad detta den gången gjorde på mitt. Det tycktes med stor kraft tränga in i mitt hjärtas innersta känslor. Jag begrundade det om och om igen eftersom jag visste att om någon människa behövde vishet från Gud så var det jag, för jag visste inte vad jag skulle göra, och om jag inte fick mera vishet än jag då hade, skulle jag aldrig kunna veta det. De olika sekternas religionslärare [a]tolkade nämligen samma skriftställen så olika att de tillintetgjorde allt hopp om att kunna avgöra frågan genom att vädja till [b]Bibeln.

13 Omsider kom jag till slutsatsen att jag antingen måste förbli i mörker och förvirring, eller också måste jag följa Jakobs råd, det vill säga be till Gud. Jag kom omsider fram till beslutet att [a]fråga Gud, eftersom jag drog slutsatsen att om han gav vishet till dem som saknade vishet, och ger villigt och utan att kritisera, kunde jag våga göra det.

14 Så i enlighet med detta mitt beslut att be till Gud, drog jag mig undan till skogen för att försöka. Det var på morgonen en härlig, klar dag, tidigt på våren artonhundratjugo. Det var första gången i mitt liv som jag gjort ett sådant försök, för mitt i alla mina bekymmer hade jag ännu aldrig gjort något försök att [a]be högt.

15 Sedan jag dragit mig undan till den plats dit jag förut bestämt mig för att gå och hade sett mig omkring och funnit att jag var ensam, knäböjde jag och började uppsända mitt hjärtas önskningar till Gud. Jag hade knappt gjort det, förrän jag omedelbart greps av en makt som helt och hållet överväldigade mig och hade ett så häpnadsväckande inflytande över mig att min tunga bands, så att jag inte kunde tala. Tätt mörker omslöt mig och det tycktes mig för en stund som om jag vore dömd till plötslig undergång.

16 Men då jag ansträngde mig av alla krafter att [a]ropa till Gud om befrielse ur denna fiendes makt som gripit mig, och i samma ögonblick som jag höll på att sjunka i förtvivlan och överlämna mig åt undergång – inte åt någon inbillad undergång utan åt en verklig varelses makt, som kom från den osynliga världen och som hade en sådan förunderlig makt som jag aldrig förr känt hos något väsen – just i detta skrämmande ögonblick såg jag en [b]ljuspelare alldeles över mitt huvud, klarare än [c]solen, som sänkte sig gradvis tills den föll på mig.

17 Så snart den syntes fann jag mig befriad från den fiende som hållit mig bunden. När ljuset vilade på mig [a]såg jag [b]två personer, vilkas glans och [c]härlighet trotsar all beskrivning, stående över mig i luften. En av dem talade till mig och nämnde mig vid namn och sa, medan han pekade på den andre: ”Denne är min [d]älskade [e]Son. Hör honom!”

18 Min avsikt med att gå och [a]rådfråga Herren var att få veta vilken av alla sekterna som var den rätta, så att jag kunde veta vilken jag skulle ansluta mig till. Så snart jag åter blev herre över mig själv så att jag kunde tala, frågade jag därför personerna som stod över mig i ljuset vilken av alla sekterna som var den rätta (för vid den tiden hade det aldrig fallit mig in att alla kunde ha fel), och vilken jag skulle ansluta mig till.

19 Jag fick till svar att jag inte skulle ansluta mig till någon av dem, för de hade alla gått [a]vilse. Och den person som talade till mig sa att alla deras trosbekännelser var avskyvärda i hans ögon, att alla dessa trosbekännare var fördärvade, att: ”De [b]nalkas mig med sina läppar, men deras [c]hjärtan är långt ifrån mig. De läror de förkunnar är [d]människobud, och de har ett [e]sken av gudaktighet, men de förnekar dess kraft.”

20 Han förbjöd mig på nytt att ansluta mig till någon av dem, och han sa mycket annat till mig som jag inte kan skriva ner nu. När jag hämtat mig upptäckte jag att jag låg på rygg och såg upp i himlen. När ljuset försvunnit hade jag ingen styrka, men så snart jag i någon grad återvunnit den gick jag hem. Och då jag lutade mig mot eldstaden, frågade min mor vad som fattades mig. Jag svarade: ”Bekymra dig inte, allt är väl. Jag mår bra.” Sedan sa jag till min mor: ”Jag har för egen del fått veta att den presbyterianska läran inte är sann.” Det tycks som om [a]motståndaren redan tidigt i mitt liv förstod att jag var bestämd till att oroa och besvära hans rike. Varför skulle annars mörkrets makter förena sig mot mig? Varför detta [b]motstånd och dessa förföljelser som rasade mot mig nästan från barndomen?

Några predikanter och andra trosbekännare förkastar berättelsen om den första synen – Joseph Smith utsätts för förföljelse – Han vittnar om att han verkligen såg synen (vers 21–26).

21 Några dagar efter det att jag haft denna [a]syn, råkade jag vara i sällskap med en av de metodistpredikanter som var mycket verksam i den förut omtalade religiösa upphetsningen, och medan jag talade med honom om ämnet religion, tog jag tillfället i akt att berätta för honom om den syn som jag haft. Jag blev mycket förvånad över hans uppförande. Han behandlade inte bara det jag sa lättvindigt, utan med stort förakt, och sa att alltsamman kom från djävulen, att det inte fanns något sådant som [b]syner och [c]uppenbarelser i dessa dagar, att allt sådant hade upphört med apostlarna och att det aldrig skulle komma fler sådana.

22 Jag fann emellertid snart att min berättelse hade väckt en hel del fördomar mot mig bland religiösa bekännare och blev orsaken till stor [a]förföljelse som fortsatte att öka, och trots att jag var en [b]obetydlig gosse, bara mellan fjorton och femton år gammal, och mina levnadsförhållanden var sådana att de lämnade en gosse utan betydelse i världen, så ägnade dock män i hög ställning mig tillräckligt mycket uppmärksamhet för att upphetsa den allmänna opinionen mot mig och skapa en bitter förföljelse. Och detta var vanligt bland alla sekterna – alla gick samman för att förfölja mig.

23 Det fick mig då, och ofta senare, att allvarligt begrunda hur märkligt det var att en obetydlig gosse, litet mer än fjorton år gammal, och en som dessutom var hänvisad till att skaffa sig ett knapphändigt levebröd genom sitt dagliga arbete, skulle anses vara en tillräckligt betydelsefull person att tilldra sig uppmärksamhet från de högt uppsatta i den tidens mest populära sekter, och det på ett sätt som skapade en stämning av bittraste förföljelse och smädelse. Men oavsett om det var märkligt, så var det på det viset, och det förorsakade mig ofta stor sorg.

24 Det var emellertid ett faktum att jag hade sett en syn. Jag har sedan dess tänkt att jag kände mig mycket som [a]Paulus, när han höll sitt [b]försvarstal inför kung Agrippa och berättade om den syn han haft när han såg ett ljus och hörde en röst. Men ändå var det endast några få som trodde honom, och några sa att han var oärlig, andra sa att han var galen, och han blev förlöjligad och smädad. Men allt detta gjorde inte hans syn mindre verklig. Han hade sett en syn, han visste att han hade gjort det, och all förföljelse under himlen skulle inte kunna förändra den saken, och även om de skulle förfölja honom till döds så visste han ändå, och skulle veta det till sitt sista andetag, att han både hade sett ett ljus och hört en röst som talade till honom, och hela världen skulle inte kunna få honom att tänka eller tro annorlunda.

25 På samma sätt var det med mig. Jag hade faktiskt sett ett ljus, och mitt i det ljuset såg jag två [a]personer, och de talade verkligen till mig, och trots att man hatade och förföljde mig för att jag sa att jag hade sett en syn var det ändå sant, och medan de förföljde mig, smädade mig och falskeligen talade allt ont om mig för att ha sagt detta, blev jag ledd att i mitt hjärta säga: ”Varför förföljer man mig för att jag talar sanning? Jag har faktiskt sett en syn, och vem är jag att jag kan stå emot Gud, och varför vill världen få mig att förneka vad jag faktiskt har sett?” För jag hade sett en syn. Jag visste det, och jag visste att Gud visste det och jag kunde inte [b]förneka det, inte heller vågade jag göra det. I alla händelser visste jag att jag därigenom skulle förtörna Gud och komma under fördömelse.

26 Vad den sekteriska världen beträffar var jag nu i mitt sinne förvissad om att jag inte förväntades ansluta mig till någon av dem, utan förbli som jag var tills jag fick ytterligare ledning. Jag hade funnit att Jakobs [a]vittnesbörd var sant, att en människa som saknade vishet kunde be till Gud och utan kritik få den.

Moroni visar sig för Joseph Smith – Josephs namn ska bli känt på gott och ont bland alla nationer – Moroni berättar för honom om Mormons bok och om kommande straffdomar från Herren och citerar många skriftställen – Guldplåtarnas gömställe uppenbaras – Moroni fortsätter undervisa profeten (vers 27–54).

27 Jag fortsatte sköta mina dagliga sysslor i livet till den tjugoförsta september artonhundratjugotre och led hela tiden svår förföljelse från människor av alla de slag, både religiösa och inte religiösa, eftersom jag fortfarande försäkrade att jag hade sett en syn.

28 Under tiden mellan den dag när jag fick synen och år artonhundratjugotre blev jag – eftersom jag förbjudits att sluta mig till någon av den tidens religiösa sekter, och eftersom jag var mycket ung och förföljd av dem som borde ha varit mina vänner och behandlat mig vänligt och, om de trodde att jag blivit vilseledd, borde ha försökt att vinna mig tillbaka på ett passande och kärleksfullt sätt – utsatt för alla slags [a]frestelser, och då jag umgicks i alla slags kretsar, begick jag ofta många dåraktiga fel och visade prov på ungdomens svagheter och den mänskliga naturens svaga sidor, vilka, är jag ledsen att behöva säga, ledde mig in i olika frestelser, anstötliga i Guds ögon. Genom att jag erkänner detta, ska ingen tro att jag gjorde mig skyldig till några stora eller grova synder. Benägenheten att begå något sådant låg aldrig i min natur. Men jag gjorde mig skyldig till lättsinne och umgicks ibland med muntra sällskap och så vidare, vilket inte var förenligt med den karaktärsfasthet som borde upprätthållas av en som var [b]kallad av Gud, som jag blivit. Detta kommer emellertid inte att verka särskilt underligt för någon som minns min ungdom och känner till mitt medfödda muntra sinnelag.

29 Till följd av detta kände jag mig ofta fördömd för min svaghet och mina ofullkomligheter, och på kvällen den ovannämnda tjugoförsta september, sedan jag gått till sängs för natten, ägnade jag mig åt [a]bön och vädjan till den allsmäktige Guden om förlåtelse för alla mina synder och dårskaper, och även om att få tillkännagivet för mig, så att jag kunde få veta hur min ställning och mitt förhållande till honom var, för jag hade full förtröstan på att få ett gudomligt tillkännagivande, eftersom jag förut fått ett sådant.

30 Medan jag så höll på att åkalla Gud, upptäckte jag ett sken som visade sig i mitt rum och som tilltog tills rummet var ljusare än mitt på dagen, och i samma ögonblick visade sig en [a]person vid min säng, stående i luften, för hans fötter rörde inte vid golvet.

31 Han bar en löst hängande, bländande [a]vit mantel. Den var vitare än något jordiskt jag någonsin sett. Inte heller tror jag att något jordiskt skulle kunna göras så enastående vitt och strålande. Hans händer var bara, liksom armarna något ovanför handlederna. Även fötterna var bara, liksom benen något ovanför vristerna. Hans huvud och hals var också bara. Jag kunde se att han inte hade några andra kläder än denna dräkt, eftersom den var öppen så att jag såg hans bröst.

32 Inte endast var hans mantel enastående vit, utan hela hans person var [a]bländande bortom all beskrivning, och hans ansikte liknade i sanning [b]ljungelden. Rummet var enastående ljust, men inte så ljust som omedelbart runt hans person. Då jag först såg honom blev jag [c]rädd, men fruktan lämnade mig snart.

33 Han kallade mig vid [a]namn och sa till mig att han var en budbärare sänd från Guds närhet till mig och att hans namn var Moroni, att Gud hade ett verk för mig att utföra och att mitt namn skulle hållas för gott och ont bland alla nationer, släkter och tungomål, eller att man skulle tala både gott och ont om det bland alla folk.

34 Han sa att det fanns en [a]bok förvarad, skriven på [b]guldplåtar, som innehöll en berättelse om denna kontinents forna invånare och varifrån de härstammade. Han sa också att det eviga evangeliets [c]fullhet fanns däri, såsom Frälsaren gav det till de forna invånarna.

35 Han sa också att där fanns två stenar i silverbågar – och dessa stenar, fästa vid en [a]bröstplåt, utgjorde det som kallas [b]urim och tummim – förvarade tillsammans med plåtarna, och innehavet och användningen av dessa stenar var det som kännetecknade [c]siare i forna eller gamla tider, och att Gud hade berett dem i avsikt att boken skulle kunna översättas.

36 Sedan han sagt detta började han citera profetiorna i [a]Gamla testamentet. Han citerade först en del av Malakis [b]tredje kapitel, och han citerade även det fjärde eller sista kapitlet i samma profetia, fast med en liten avvikelse från hur det står i våra biblar. I stället för att citera första versen som den står i våra böcker, citerade han den sålunda:

37 ”För se, [a]dagen kommer som ska [b]brinna som en ugn, och alla de högmodiga, ja, och alla som gör det som är ogudaktigt ska brinna som [c]stubb, för de som kommer ska bränna dem, säger Härskarornas Herre, så att det inte ska lämnas dem vare sig rot eller gren.”

38 Och vidare citerade han femte versen sålunda: ”Se, jag ska uppenbara [a]prästadömet för er genom profeten [b]Elias hand, innan Herrens stora och fruktansvärda dag kommer.”

39 Han citerade också nästa vers annorlunda: ”Och han ska inplanta i barnens hjärtan de [a]löften som gavs till fäderna, och barnens hjärtan ska [b]vända sig till sina fäder. Om det inte vore så, skulle hela jorden bli fullständigt ödelagd vid hans ankomst.”

40 Utöver dessa citerade han Jesajas elfte kapitel och sa att det snart skulle fullbordas. Han citerade också de tjugoandra och tjugotredje verserna i Apostlagärningarnas tredje kapitel, precis som det står i vårt Nya testamente. Han sa att denne [a]profet var Kristus, men att dagen ännu inte kommit då de som inte ville höra hans röst skulle [b]avskäras från folket, men att den snart skulle komma.

41 Han citerade också [a]andra kapitlet i Joel, från den tjugoåttonde versen till den sista. Han sa också att detta ännu inte uppfyllts, men att det snart skulle ske. Och han sa vidare att [b]icke-judarnas fullhet snart skulle infalla. Han citerade många andra skriftställen och gav många förklaringar som inte kan nämnas här.

42 Vidare sa han till mig att när jag fått de plåtar som han talat om – för tiden då jag skulle få dem var ännu inte inne – skulle jag inte visa dem för någon, inte heller bröstplåten med urim och tummim, utan endast för dem som jag skulle få befallning att visa dem för. Om jag gjorde det skulle jag förgås. Medan han talade med mig om plåtarna, öppnade sig en syn för mitt [a]inre så att jag såg den plats där plåtarna var förvarade, och detta så klart och tydligt att jag kände igen platsen när jag besökte den.

43 Efter detta samtal såg jag att ljuset i rummet började samlas närmast omkring personen som hade talat till mig, och detta fortsatte tills rummet åter var mörkt, utom alldeles omkring honom. Då såg jag plötsligt liksom en väg öppna sig rakt upp till himlen, och han uppsteg tills han helt hade försvunnit, och rummet var som det varit innan detta himmelska ljus visade sig.

44 Jag låg och funderade på det besynnerliga som hade hänt och förundrades storligen över det som denne märklige budbärare hade sagt mig. Medan jag [a]begrundade detta fann jag plötsligt att det åter började ljusna i rummet, och i samma ögonblick, tycktes det, stod samme himmelske budbärare än en gång vid min säng.

45 Han började återigen berätta detsamma som han sagt vid sitt första besök, utan minsta avvikelse. När han gjort detta, berättade han för mig om de svåra domar som skulle drabba jorden med stor ödeläggelse genom hungersnöd, svärd och farsoter, och att dessa svåra domar skulle drabba jorden i detta släktled. Sedan han sagt detta, uppsteg han igen som han gjort förut.

46 Vid det laget var de intryck som gjorts på mitt sinne så djupa att all sömn hade flytt från mina ögon, och jag låg överväldigad av häpnad över det som jag både hört och sett. Och döm om min förvåning, när jag åter såg samme budbärare vid min säng och hörde honom än en gång berätta och upprepa för mig detsamma som han sagt förut. Och han tillfogade en varning till mig och sa att [a]Satan skulle försöka [b]fresta mig (till följd av min fars familjs små omständigheter) att ta plåtarna i avsikt att bli rik. Detta förbjöd han mig och sa att jag inte fick ha något annat för ögonen då jag hämtade plåtarna än att förhärliga Gud, och inte fick påverkas av något annat [c]motiv än att bygga upp hans rike. I annat fall kunde jag inte få dem.

47 Efter detta tredje besök uppsteg han åter till himlen som förut, och jag lämnades att på nytt begrunda det märkliga som jag just hade upplevt. Nästan genast efter det att den himmelske budbäraren för tredje gången hade lämnat mig gol tuppen, och jag fann att dagen började gry, så våra samtal måste ha varat nästan hela den natten.

48 Kort därefter steg jag upp och gick som vanligt till dagens nödvändiga sysslor. Men då jag försökte arbeta som vanligt, fann jag mina krafter så uttömda att jag var helt oförmögen till det. Min far, som arbetade tillsammans med mig, upptäckte att något fattades mig och sa åt mig att gå hem. Jag började gå hemåt, men när jag försökte klättra över staketet omkring den åker där vi var, svek mig krafterna helt och hållet, och jag föll hjälplös till marken och låg en stund helt medvetslös.

49 Det första jag sedan minns var en röst som talade till mig och kallade mig vid namn. Jag tittade upp och såg samme budbärare stående över mitt huvud, omgiven av ljus som förut. Han upprepade sedan allt som han hade sagt mig föregående natt och befallde mig att gå till min [a]far och berätta för honom om den syn och de befallningar som jag hade fått.

50 Jag lydde. Jag återvände till min far på åkern och upprepade alltsammans för honom. Han svarade mig att det var från Gud och sa åt mig att gå och göra som budbäraren hade befallt. Jag lämnade åkern och gick till den plats där budbäraren sagt mig att plåtarna förvarades, och tack vare att den syn som jag haft om detta varit så tydlig, kände jag igen platsen i samma ögonblick som jag kom dit.

51 I närheten av byn Manchester i Ontario County i New York ligger en stor [a]kulle, den högsta av alla i trakten. På västra sidan av denna kulle, inte långt från toppen, under en stor sten, låg plåtarna förvarade i en stenkista. Stenen var tjock och upphöjd mitt på ovansidan och tunnare mot kanterna, så att mittpartiet var synligt ovanför marken medan kanten runt om var täckt med jord.

52 Efter att ha tagit bort jorden tog jag en hävstång som jag stack in under kanten på stenen, och med viss ansträngning lyfte jag upp den. Jag tittade in, och där såg jag verkligen [a]plåtarna, [b]urim och tummim och [c]bröstplåten såsom budbäraren hade sagt. Kistan de låg i hade gjorts genom att stenar sammanfogats med något slags cement. I botten på kistan låg två stenar på tvären, och på dessa stenar låg plåtarna och de andra föremålen tillsammans med dem.

53 Jag försökte ta ut dem men förbjöds av budbäraren och blev återigen tillsagd att tiden att ta fram dem ännu inte hade kommit, och inte heller skulle komma förrän fyra år senare. Men han sa till mig att jag skulle komma till samma plats precis ett år senare och att han skulle möta mig där samt att jag skulle fortsätta att göra så tills tiden var inne att ta emot plåtarna.

54 Jag gick följaktligen dit varje år som jag blivit befalld, och varje gång fann jag samme budbärare där och fick vid våra samtal undervisning och kunskap av honom om vad Herren skulle göra samt hur och på vilket sätt hans [a]rike skulle ledas i de sista dagarna.

Joseph Smith gifter sig med Emma Hale – Han tar emot guldplåtarna från Moroni och översätter en del av tecknen – Martin Harris visar tecknen och översättningen för professor Anthon som säger: ”Jag kan inte läsa en förseglad bok” (vers 55–65).

55 Då min fars världsliga omständigheter var mycket begränsade, var vi tvungna att arbeta med våra händer och att anlitas för dagsverken eller på annat sätt närhelst tillfälle gavs. Ibland var vi hemma och ibland på annat håll, och genom ständigt arbete kunde vi skaffa oss tillräckligt levebröd.

56 År 1823 drabbades min fars familj av en stor sorg genom min äldste bror [a]Alvins död. I oktober månad 1825 anställdes jag hos en gammal man vid namn Josiah Stoal som bodde i Chenango County i staten New York. Han hade hört något om att en silvergruva öppnats av spanjorerna i Harmony, i Susquehanna County i staten Pennsylvania, och hade innan han anställde mig hållit på att gräva för att om möjligt finna gruvan. Sedan jag rest dit för att bo hos honom, tog han mig och sina övriga arbetare med sig för att gräva efter silvergruvan, något som jag fortsatte arbeta med i nästan en månad utan framgång i vårt åtagande, och till slut förmådde jag den gamle mannen att sluta gräva efter den. Härav uppkom den utbredda historien om att jag skulle ha varit en skattsökare.

57 Under den tid jag var anställd var jag inackorderad hos en herr Isaac Hale från samma plats. Det var där jag första gången såg min hustru (hans dotter) [a]Emma Hale. Vi gifte oss den 18 januari 1827, medan jag ännu var anställd i herr Stoals tjänst.

58 Då jag fortfarande påstod att jag sett en syn, fortsatte [a]förföljelsen mot mig, och min hustrus fars familj var mycket emot att vi gifte oss. Jag var därför tvungen att föra henne till en annan plats, så vi for och gifte oss i domare Tarbills hem i South Bainbridge i Chenango County i New York. Genast efter giftermålet lämnade jag herr Stoal och for hem till min far och arbetade med honom den sommaren.

59 Slutligen kom stunden då jag skulle få plåtarna, urim och tummim och bröstplåten. Den tjugoandra dagen i september artonhundratjugosju, sedan jag som vanligt efter ännu ett år hade gått till den plats där de förvarades, överlämnade samme himmelske budbärare dem till mig med tillsägelsen att jag skulle vara ansvarig för dem. Om jag av ovarsamhet eller genom någon [a]försummelse från min sida blev av med dem skulle jag bli avskuren, men om jag ansträngde mig på alla sätt för att [b]bevara dem tills han, budbäraren, kom och hämtade dem, skulle de bli beskyddade.

60 Jag förstod snart orsaken till att jag hade fått så stränga tillsägelser att ha dem i säkert förvar, och varför budbäraren hade sagt att när jag gjort det som krävdes av mig, skulle han komma och hämta dem. För så snart det blivit känt att jag hade dem, gjordes de ihärdigaste ansträngningar för att ta dem ifrån mig. Varje tänkbar list användes i detta syfte. Förföljelsen blev bittrare och svårare än förut, och många bevakade mig ständigt för att om möjligt ta dem ifrån mig. Men genom Guds visdom förblev de i säkert förvar i mina händer tills jag med dem hade utfört det som fordrades av mig. När budbäraren som avtalat kom för att hämta dem, överlämnade jag dem till honom, och han har dem i sin vård intill denna dag, som är den andra dagen i maj artonhundratrettioåtta.

61 Upphetsningen fortgick emellertid ännu och ryktet med sina tusen tungor var hela tiden sysselsatt med att sprida osanningar om min fars familj och om mig själv. Om jag skulle berätta en tusendel av dem, skulle det fylla volymer. Förföljelsen blev emellertid så outhärdlig att jag tvingades lämna Manchester och fara med min hustru till Susquehanna County i staten Pennsylvania. Medan vi förberedde oss för resan – vi var mycket fattiga och förföljelsen var så svår mot oss att det inte var sannolikt att vi skulle få det annorlunda – fann vi mitt i våra lidanden en vän i en man vid namn [a]Martin Harris, som kom till oss och gav mig femtio dollar som hjälp till oss på vår resa. Herr Harris bodde i Palmyra kommun i Wayne County i staten New York och var en aktad lantbrukare.

62 Genom denna hjälp i rätt tid kunde jag nå min bestämmelseort i Pennsylvania, och omedelbart efter ankomsten dit började jag skriva av tecknen från plåtarna. Jag skrev av en hel del av dem, och med hjälp av [a]urim och tummim översatte jag några av dem, vilket jag gjorde från det att jag anlände till min hustrus fars hem i december månad och till följande februari.

63 Någon gång i denna februari månad kom förutnämnda herr Martin Harris till vårt ställe, fick tecknen som jag hade skrivit av från plåtarna, och gav sig iväg med dem till staden New York. Beträffande vad som hände med honom och tecknen hänvisar jag till hans egen redogörelse för omständigheterna, såsom han återgav dem för mig efter sin hemkomst, vilket var som följer:

64 ”Jag reste till staden New York och visade de tecken som blivit översatta, jämte översättningen av dem, för professor Charles Anthon, en man som prisades för sina litterära insikter. Professor Anthon fastslog att översättningen var korrekt, bättre än något annat han tidigare hade sett översatt från egyptiska. Jag visade honom sedan de tecken som ännu inte var översatta, och han sa att de var egyptiska, kaldeiska, assyriska och arabiska, och att det var äkta tecken. Han gav mig ett intyg som intygade för folket i Palmyra att det var äkta tecken, och att översättningen av dem som hade översatts också var korrekt. Jag tog intyget och stoppade det i fickan och skulle just lämna huset, när herr Anthon ropade mig tillbaka och frågade mig hur den unge mannen kommit underfund med att det fanns guldplåtar på den plats där han fann dem. Jag svarade att en Guds ängel hade uppenbarat det för honom.

65 Sedan sa han till mig: ’Låt mig se det där intyget.’ Följaktligen tog jag upp det ur fickan och gav det till honom, och sedan tog han det och rev det i bitar och sa att det nuförtiden inte fanns något sådant som [a]änglars betjäning, och att om jag gav honom plåtarna skulle han översätta dem. Jag meddelade honom att en del av plåtarna var [b]förseglade och att jag var förbjuden att ta dit dem. Han svarade: ’Jag kan inte läsa en förseglad bok.’ Jag lämnade honom och gick till dr Mitchell som bekräftade vad professor Anthon sagt om både tecknen och översättningen.”

· · · · · · ·

Oliver Cowdery verkar som skrivare vid översättningen av Mormons bok – Joseph och Oliver tar emot aronska prästadömet av Johannes Döparen – De döps, ordineras och får profetians ande (vers 66–75).

66 Den 5 april 1829 kom [a]Oliver Cowdery till mitt hem. Innan dess hade jag aldrig sett honom. Han berättade för mig att eftersom han undervisat i en skola i närheten av min fars hem, och då min far var en av dem som sänt barn till skolan, var han under en tid inackorderad i hans hem, och medan han var där berättade familjen för honom under vilka omständigheter jag fått plåtarna och därför hade han kommit för att ställa frågor till mig.

67 Två dagar efter herr Cowderys ankomst (som var den 7 april) började jag översätta Mormons bok och han började skriva åt mig.

· · · · · · ·

68 Vi höll ännu på med översättningsarbetet när vi följande månad (maj 1829) en dag gick in i skogen för att be och rådfråga Herren angående [a]dop till syndernas [b]förlåtelse, vilket vi fann nämnt i översättningen av plåtarna. Medan vi var upptagna med att be och åkalla Herren steg en [c]budbärare ner från himlen i en [d]ljussky, och efter att ha lagt sina [e]händer på oss, [f]ordinerade han oss och sa:

69 ”I Messias namn förlänar jag er, mina medtjänare, [a]Arons prästadöme, som innehar nycklarna till änglars betjäning och till omvändelsens evangelium och till dop genom nedsänkning till syndernas förlåtelse. Och detta ska aldrig mer tas bort från jorden förrän [b]Levis söner på nytt offrar ett offer åt Herren i rättfärdighet.”

70 Han sa att detta aronska prästadöme inte hade myndigheten till handpåläggning för den Helige Andens [a]gåva, men att denna skulle förlänas oss senare. Och han befallde oss att gå och bli döpta, och gav oss föreskrifter om att jag skulle döpa Oliver Cowdery och att han därefter skulle döpa mig.

71 I enlighet därmed gick vi och blev döpta. Jag döpte honom först och därefter döpte han mig – varefter jag lade mina händer på hans huvud och ordinerade honom till aronska prästadömet, och därefter lade han sina händer på mig och ordinerade mig till samma prästadöme – för så hade vi blivit befallda.*

72 Det sändebud som besökte oss vid detta tillfälle och förlänade oss detta prästadöme sa att hans namn var Johannes, densamme som kallas [a]Johannes Döparen i Nya testamentet, och att han handlade under ledning av [b]Petrus, [c]Jakob och [d]Johannes som innehade [e]nycklarna till [f]melkisedekska prästadömet, det prästadöme, sa han, som i rätt tid skulle förlänas oss, och att jag skulle kallas kyrkans förste [g]äldste och han (Oliver Cowdery) den andre. Det var den femtonde dagen i maj 1829 som vi blev ordinerade under denne budbärares händer och döpta.

73 Omedelbart efter det att vi kommit upp ur vattnet sedan vi blivit döpta upplevde vi stora och härliga välsignelser från vår himmelske Fader. Jag hade knappt hunnit döpa Oliver Cowdery förrän den [a]Helige Anden föll på honom, och han stod upp och [b]profeterade om mycket som inom kort skulle äga rum. Och vidare: Så snart jag hade blivit döpt av honom fick även jag profetians ande, och sedan stod jag upp och profeterade om kyrkans uppkomst och mycket annat som rörde kyrkan och detta släktled av människobarnen. Vi var fyllda av den Helige Anden och fröjdade oss i vår frälsnings Gud.

74 Då våra sinnen nu var upplysta började vi få skrifterna öppnade för vårt [a]förstånd, och den [b]sanna innebörden av och avsikten med de mera gåtfulla skriftställena uppenbarades för oss på ett sätt som vi aldrig kunnat erfara tidigare, och som vi aldrig hade tänkt på tidigare. På grund av den förföljelseanda som redan visat sig i grannskapet tvingades vi att tills vidare hemlighålla omständigheterna under vilka vi hade tagit emot prästadömet och att vi blivit döpta.

75 Vi hade tid efter annan hotats med angrepp från pöbeln, och det till och med från trosbekännare. Och deras avsikter med att angripa oss hindrades endast av inflytandet från min hustrus fars familj (under gudomlig försyn), vilka hade blivit mycket vänligt stämda mot mig och var emot pöbelhopar och var benägna att låta mig fortsätta med översättningsarbetet utan avbrott. Och därför erbjöd och lovade de oss beskydd mot alla olagliga handlingar, så långt som det stod i deras förmåga.

- Oliver Cowdery beskriver dessa händelser på detta sätt: ”Det var dagar som jag aldrig ska glömma – att sitta under ljudet av en röst, dikterad genom himmelsk inspiration, väckte den största tacksamhet i mitt bröst! Dag efter dag fortsatte jag oavbrutet att skriva det som kom från hans mun, när han med hjälp av urim och tummim eller, som nephiterna skulle ha sagt, ’uttydarna’, översatte berättelsen eller uppteckningen som kallas ’Mormons bok’.

Att ens med några få ord nämna den intressanta redogörelse som Mormon och hans trofaste son Moroni gav om ett folk som en gång var älskat och gynnat av himlen, skulle vara att gå längre än vad mitt nuvarande syfte är. Jag ska därför skjuta upp det tills vidare och, som jag sa i inledningen, gå mera direkt in på några få händelser som är nära förknippade med denna kyrkas uppkomst, vilka kan vara intressanta för några tusenden som har trätt fram mitt ibland bigotta personers fördömelse och hycklares förtal och anammat Kristi evangelium.

Ingen människa med sunt förnuft skulle kunna översätta och skriva ner de föreskrifter som gavs till nephiterna från Frälsarens mun, om på vilket bestämt sätt människorna skulle bygga upp hans kyrka, och särskilt när fördärv hade spritt osäkerhet kring alla regler och system som människor utövade, utan att önska få förmånen att visa hjärtats villighet genom att bli begraven i den våta graven som en vädjan ’om ett gott samvete genom Jesu Kristi uppståndelse’.

Efter att ha skrivit ner den redogörelse som gavs om Frälsarens verksamhet bland återstoden av Jakobs avkomlingar på denna kontinent, var det lätt att se att mörker täckte jorden och ett tjockt mörker människornas sinnen, som profeten förutsa. Vid närmare eftertanke var det lika lätt att se att mitt i den stora striden och bråket om religion, var det ingen som hade myndighet från Gud att handha evangeliets förrättningar. För man kan ställa sig frågan: Har män som förnekar uppenbarelser myndighet att handla i Kristi namn, när vittnesbördet om Kristus är själva profetians ande, och hans religion är grundad, byggd på och upprätthållen av direkta uppenbarelser i alla världens tidsåldrar när han har haft ett folk på jorden? Om dessa fakta var begravda och omsorgsfullt dolda av män vars sysselsättning skulle ha varit i fara om de en gång fått lysa i människors ansikten, så var de inte längre gömda för oss, och vi väntade bara på att denna befallning skulle ges till oss: ’Stå upp och låt döpa er.’

Vi hade inte hyst denna önskan länge förrän den förverkligades. Herren, som är barmhärtig och alltid villig att besvara den ödmjukes enträgna bön, uppenbarade i sin omsorg sin vilja för oss efter det att vi, långt från människors boningar, hade åkallat honom på ett innerligt sätt. Helt plötsligt, som från evighetens mitt, talade Återlösarens röst frid till oss, medan förlåten delades och Guds ängel kom ner, klädd i härlighet, och överlämnade det ivrigt efterlängtade budskapet och nycklarna till omvändelsens evangelium. Vilken glädje! Vilket under! Vilken förvåning! Medan världen var plågad och förvirrad – medan miljoner famlade som blinda efter väggen, och medan alla människor som en enda stor massa stödde sig på det osäkra, såg våra ögon, hörde våra öron, som i ’klart dagsljus’, ja, klarare än glansen av majsolens strålar, som just då spred sin glans över naturen! Sedan trängde hans stämma, fastän mild, in i vårt innersta, och hans ord ’Jag är er medtjänare’ jagade bort all fruktan. Vi lyssnade, vi skådade, vi beundrade! Det var en ängels röst från härligheten! Det var ett budskap från den Allrahögste! Och när vi hörde den fröjdade vi oss, medan hans kärlek satte våra själar i brand, och vi inhöljdes i synen av den Allsmäktige! Var fanns rum för tvivel? Ingenstans. Osäkerhet hade flytt, tvivel hade sjunkit för att aldrig mera uppstå, medan falskhet och bedrägeri hade flytt för evigt!

Men tänk, käre broder, tänk vidare för ett ögonblick på vilken glädje som fyllde våra hjärtan och med vilken förvåning vi måste ha böjt oss (för vem skulle inte ha böjt knä för en sådan välsignelse?) när vi under hans händer tog emot det heliga prästadömet, medan han sa: ’I Messias namn förlänar jag er, mina medtjänare, detta prästadöme och denna myndighet, som ska förbli på jorden, så att Levis söner på nytt kan offra ett offer åt Herren i rättfärdighet.’

Jag ska inte försöka utmåla för er vad jag känner i mitt hjärta, inte heller den majestätiska skönhet och härlighet som omstrålade oss vid detta tillfälle, utan ni får tro mig, när jag säger att varken jord eller människa med tidens vältalighet kan tillnärmelsevis klä språket i en så intressant och sublim dräkt som denna heliga person gjorde. Nej, inte heller förmår denna jord att ge den glädje, att skänka den frid eller förstå den visdom som varje mening innehöll när den uttalades genom den Helige Andens kraft. Människor kan bedra sina medmänniskor, bedrägeri kan följa på bedrägeri, och de ogudaktigas barn kan ha makt att förleda de dåraktiga och okunniga, tills mängden närs av intet annat än fantasier och falskhetens frukter i sin ström leder den lättrogne till graven. Men en enda beröring av hans kärleks finger, ja, en enda härlighets stråle från den högre världen, eller ett enda ord från Frälsarens mun, från evighetens sköte, gör allt sådant till obetydlighet och utplånar det ur sinnet för evigt. Förvissningen om att vi befann oss i en ängels närhet, vissheten om att vi hörde Jesu röst och den obefläckade sanningen såsom den strömmade från en helig person, dikterad av Guds vilja, är för mig något obeskrivligt, och jag ska, så länge jag tillåts vara kvar, alltid betrakta detta bevis på Frälsarens godhet med förundran och tacksägelse, och i de boningar där fullkomlighet bor och dit synd aldrig kommer, hoppas jag få tillbe honom på den dag som aldrig ska upphöra.” Messenger and Advocate, band 1 (okt. 1834), s. 14–16.

- ◀1a
HFS Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga.

- ◀b
HFS Evangeliets återställelse.

- ◀2a
L&F 20:1.

- ◀3a
HFS Smith, Joseph, den yngre.

- ◀b
2 Ne. 3:15.

- ◀4a
HFS Smith, Joseph, den äldre.

- ◀b
HFS Smith, Lucy Mack.

- ◀c
L&F 137:5–6.

- ◀d
HFS Smith, Hyrum.

- ◀e
HFS Smith, Samuel H.

- ◀5a
Matt. 24:23.

- ◀6a
HFS Stridigheter.

- ◀10a
HFS Sanning.

- ◀12a
1 Kor. 2:10–16.

- ◀b
HFS Bibeln.

- ◀13a
HFS Bön.

- ◀14a
HFS Bön.

- ◀16a
Mose 1:20.

- ◀b
Apg. 26:13.

- ◀c
Upp. 1:16.

- ◀17a
HFS Syner.

- ◀b
Apg. 7:55–56; Kol. 3:1. HFS Gud, gudomen.

- ◀c
HFS Härlighet.

- ◀d
Matt. 3:17; 17:5; 3 Ne. 11:7.

- ◀e
HFS Jesus Kristus.

- ◀18a
L&F 6:11; 46:7.

- ◀19a
Ps. 14. HFS Avfall – Den tidiga kristna kyrkans avfall.

- ◀b
Jes. 29:13–14; Hes. 33:30–31.

- ◀c
HFS Avfall – Allmänt avfall.

- ◀d
Tit. 1:14; L&F 45:29.

- ◀e
2 Tim. 3:5.

- ◀20a
HFS Djävulen.

- ◀b
2 Ne. 2:11; L&F 58:2–4. HFS Motgångar.

- ◀21a
HFS Första synen, den.

- ◀b
HFS Syner.

- ◀c
HFS Uppenbarelse.

- ◀22a
Jak. 5:10–11. HFS Förfölja, förföljelse.

- ◀b
1 Sam. 16:7; Alma 37:35.

- ◀24a
HFS Paulus.

- ◀b
Apg. 26.

- ◀25a
JS–H 1:17.

- ◀b
HFS Mod, modig; Redbarhet.

- ◀26a
Jak. 1:5–7.

- ◀28a
HFS Fresta, frestelser.

- ◀b
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse.

- ◀29a
HFS Bön.

- ◀30a
HFS Moroni, Mormons son; Änglar.

- ◀31a
Apg. 10:30; 1 Ne. 8:5; 3 Ne. 11:8.

- ◀32a
3 Ne. 19:25. HFS Härlighet.

- ◀b
2 Mos. 34:29–35; Hel. 5:36; L&F 110:3.

- ◀c
2 Mos. 3:6; Eth. 3:6–8, 19.

- ◀33a
2 Mos. 33:12, 17; Jes. 45:3–4.

- ◀34a
HFS Mormons bok.

- ◀b
HFS Guldplåtarna.

- ◀c
HFS Evangeliets återställelse.

- ◀35a
3 Mos. 8:8. HFS Bröstplåtar, bröstsköld.

- ◀b
2 Mos. 28:30. HFS Urim och tummim.

- ◀c
HFS Siare.

- ◀36a
HFS Gamla testamentet.

- ◀b
HFS Malaki.

- ◀37a
HFS Kristi andra ankomst.

- ◀b
3 Ne. 25; L&F 64:23–24. HFS Jorden – Jordens rening; Världen – Världens ände.

- ◀c
Nah. 1:8–10; 1 Ne. 22:15, 23; 2 Ne. 26:4–6; L&F 29:9.

- ◀38a
HFS Prästadöme; Prästadömets nycklar.

- ◀b
L&F 27:9; 110:13–16. HFS Elia.

- ◀39a
Gal. 3:8, 19.

- ◀b
HFS Frälsning för de döda; Släktuppteckningar.

- ◀40a
5 Mos. 18:15–19.

- ◀b
3 Ne. 20:23; 21:20.

- ◀41a
Apg. 2:16–21.

- ◀b
Rom. 11:11–25; L&F 88:84. HFS Icke-judar.

- ◀42a
HFS Sinne.

- ◀44a
HFS Begrunda.

- ◀46a
HFS Djävulen.

- ◀b
HFS Fresta, frestelser.

- ◀c
L&F 121:37.

- ◀49a
HFS Smith, Joseph, den äldre.

- ◀51a
HFS Cumorah, kullen.

- ◀52a
Morm. 6:6. HFS Guldplåtarna.

- ◀b
HFS Urim och tummim.

- ◀c
HFS Bröstplåtar, bröstsköld.

- ◀54a
HFS Guds rike eller himmelriket.

- ◀56a
L&F 137:5–8.

- ◀57a
HFS Smith, Emma Hale.

- ◀58a
HFS Förfölja, förföljelse.

- ◀59a
JS–H 1:42.

- ◀b
HFS Skrifterna – Skrifter ska bevaras.

- ◀61a
L&F 5:1. HFS Harris, Martin.

- ◀62a
HFS Urim och tummim.

- ◀65a
HFS Änglar.

- ◀b
Jes. 29:11–12; 2 Ne. 27:10; Eth. 4:4–7.

- ◀66a
HFS Cowdery, Oliver.

- ◀68a
HFS Dop, döpa.

- ◀b
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀c
HFS Johannes Döparen.

- ◀d
4 Mos. 11:25; Eth. 2:4–5, 14; L&F 34:7.

- ◀e
TA 1:5. HFS Handpåläggning.

- ◀f
HFS Myndighet; Ordinera, ordination.

- ◀69a
HFS Aronska prästadömet.

- ◀b
5 Mos. 10:8; L&F 13; 124:39. HFS Levi – Levis stam.

- ◀70a
HFS Helige Andens gåva, den.

- ◀72a
HFS Johannes Döparen.

- ◀b
L&F 27:12–13. HFS Petrus.

- ◀c
HFS Jakob, Sebedeus son.

- ◀d
HFS Johannes, Sebedeus son.

- ◀e
HFS Prästadömets nycklar.

- ◀f
HFS Melkisedekska prästadömet.

- ◀g
HFS Äldste.

- ◀73a
HFS Helige Anden, den.

- ◀b
HFS Profetia, profetera.

- ◀74a
HFS Förstå, förstånd.

- ◀b
Joh. 16:13.

TROSARTIKLARNA

I JESU KRISTI KYRKA AV SISTA DAGARS HELIGA

KAPITEL 1

1 Vi [a]tror på [b]Gud den evige Fadern, på hans [c]Son Jesus Kristus och på den [d]Helige Anden.

2 Vi tror att människorna kommer att straffas för sina [a]egna synder och inte för [b]Adams överträdelse.

3 Vi tror att hela människosläktet kan [a]frälsas genom Kristi [b]försoning och genom [c]lydnad mot [d]evangeliets [e]lagar och förrättningar.

4 Vi tror att evangeliets första principer och [a]förrättningar är 1) [b]tro på Herren Jesus Kristus, 2) [c]omvändelse, 3) [d]dop genom nedsänkning till syndernas [e]förlåtelse, 4) [f]handpåläggning för den [g]Helige Andens gåva.

5 Vi tror att en man för att [a]predika evangeliet och betjäna i dess [b]förrättningar måste [c]kallas av Gud genom [d]profetia och genom [e]handpåläggning av dem som har [f]myndighet.

6 Vi tror på samma [a]organisation som fanns i den ursprungliga kyrkan, nämligen [b]apostlar, [c]profeter, [d]herdar, lärare, [e]evangelister och så vidare.

7 Vi tror på [a]tungomålets, [b]profetians, [c]uppenbarelsens, [d]synernas, [e]helbrägdagörelsens, [f]tungomålsuttydningens [g]gåva och så vidare.

8 Vi tror att [a]Bibeln är Guds [b]ord i den mån den är [c]rätt översatt. Vi tror också att [d]Mormons bok är Guds ord.

9 Vi tror allt vad Gud har [a]uppenbarat och allt vad han nu uppenbarar, och vi tror att han ännu kommer att [b]uppenbara många stora och viktiga ting angående sitt rike.

10 Vi tror på Israels bokstavliga [a]insamling och på de [b]tio stammarnas återställelse, att [c]Sion (Nya Jerusalem) kommer att grundläggas på det amerikanska fastlandet, att Kristus personligen kommer att [d]regera på jorden samt att jorden kommer att [e]förnyas och få sin [f]paradisiska [g]härlighet.

11 Vi gör anspråk på [a]förmånen att tillbe Gud den Allsmäktige i enlighet med vårt eget [b]samvetes [c]maningar och erkänner alla människors rätt till samma förmån, att [d]tillbe hur, var eller vad de vill.

12 Vi tror på att underordna oss kungar, presidenter, styresmän och överhetspersoner samt att lyda, ära och upprätthålla [a]lagen.

13 Vi tror på att vara [a]ärliga, sanna, [b]kyska, välvilliga och dygdiga och att [c]göra gott mot alla människor, ja, vi kan verkligen säga att vi följer Paulus [d]uppmaning: Vi tror allting, vi [e]hoppas allting, vi har uthärdat mycket och hoppas kunna [f]uthärda allting. Finns det något som är [g]dygdigt, älskligt eller hedrande eller berömvärt, så söker vi efter detta.

JOSEPH SMITH.

- ◀1a
HFS Tro.

- ◀b
HFS Gud, gudomen – Gud Fadern.

- ◀c
HFS Gud, gudomen – Gud Sonen; Jesus Kristus.

- ◀d
HFS Gud, gudomen – Gud den Helige Anden; Helige Anden, den.

- ◀2a
5 Mos. 24:16; Hes. 18:19–20. HFS Ansvar, ansvarig, ansvarighet; Handlingsfrihet.

- ◀b
HFS Adams och Evas fall.

- ◀3a
Mosiah 27:24–26; Mose 5:9. HFS Frälsning.

- ◀b
HFS Försona, försoning.

- ◀c
HFS Lyda, lydig, lydnad.

- ◀d
HFS Evangeliet.

- ◀e
HFS Lagen.

- ◀4a
HFS Förrättningar.

- ◀b
HFS Tro.

- ◀c
HFS Omvända sig, omvändelse.

- ◀d
HFS Dop, döpa.

- ◀e
HFS Syndernas förlåtelse.

- ◀f
HFS Handpåläggning.

- ◀g
HFS Helige Andens gåva, den.

- ◀5a
HFS Predika.

- ◀b
Alma 13:8–16.

- ◀c
HFS Kall, kallad av Gud, kallelse.

- ◀d
HFS Profetia, profetera.

- ◀e
HFS Handpåläggning.

- ◀f
HFS Myndighet; Prästadöme.

- ◀6a
HFS Kyrkan, tecken på den sanna – Kyrkans organisation.

- ◀b
HFS Apostel.

- ◀c
HFS Profet.

- ◀d
HFS Biskop.

- ◀e
HFS Evangelist; Patriark, patriarkalisk.

- ◀7a
HFS Tungomålsgåvan.

- ◀b
HFS Profetia, profetera.

- ◀c
HFS Uppenbarelse.

- ◀d
HFS Syner.

- ◀e
HFS Hela, helbrägdagörelse.

- ◀f
1 Kor. 12:10; Morm. 9:7–8.

- ◀g
HFS Andens gåvor.

- ◀8a
HFS Bibeln.

- ◀b
HFS Guds ord.

- ◀c
1 Ne. 13:20–40; 14:20–26.

- ◀d
HFS Mormons bok.

- ◀9a
HFS Uppenbarelse.

- ◀b
Amos 3:7; L&F 121:26–33. HFS Skrifterna – Heliga skrifters framkomst profeterade.

- ◀10a
Jes. 49:20–22; 60:4; 1 Ne. 19:16–17. HFS Israel – Israels insamling.

- ◀b
HFS Israel – Israels tio förlorade stammar.

- ◀c
Eth. 13:2–11; L&F 45:66–67; 84:2–5; Mose 7:18. HFS Nya Jerusalem; Sion.

- ◀d
HFS Tusenårsriket.

- ◀e
HFS Jorden – Jordens rening.

- ◀f
DVS ett tillstånd liknande tillståndet i Edens lustgård; Jes. 11:6–9; 35; 51:1–3; 65:17–25; Hes. 36:35. HFS Paradiset.

- ◀g
HFS Härlighet.

- ◀11a
L&F 134:1–11.

- ◀b
HFS Samvete.

- ◀c
HFS Handlingsfrihet.

- ◀d
HFS Tillbe, tillbedjan.

- ◀12a
L&F 58:21–23. HFS Lagen.

- ◀13a
HFS Redbarhet; Ärlig, ärlighet.

- ◀b
HFS Kyskhet.

- ◀c
HFS Tjänande.

- ◀d
Fil. 4:8.

- ◀e
HFS Hopp.

- ◀f
HFS Uthärda.

- ◀g
HFS Anständighet; Dygd.

Table of Contents

Läran och förbunden

Den kostbara pärlan